Справа № 405/7047/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 07.10.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Братолюбівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не маючого утриманців, студента ІІІ курсу Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

14.09.2022 близько 13:00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у останнього мобільний телефон марки Redmi Note 9 3/64GB Polar White.

Знаючи, що вказаний мобільний телефон має матеріальну цінність для ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, скориставшись довірливим характером взаємовідносин з потерпілим, зловживаючи довірою останнього, не повідомляючи про дійсні свої наміри, ОСОБА_5 під приводом тимчасового користування строком до 20 діб, попрохав у ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон марки Redmi Note 9 3/64GB Polar White.

Не підозрюючи дійсних злочинних намірів ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 , зважаючи на довірливий характер відносин між ними, добровільно, без будь-якого примусу, передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки Redmi Note 9 Polar White, 3/64GB, вартістю 7422 гривні 35 копійок.

Заволодівши таким чином мобільним телефоном потерпілого, ОСОБА_5 , з місця вчинення правопорушення зник, перестав відповідати на дзвінки та виходити на зв`язок з потерпілим, вищевказаним майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 7422 гривні 35 копійок.

Діяння ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

В судовому засіданні ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні вказав, що є підстави для закриття провадження у відповідності до ст.46 КК України, так як обвинувачений раніше не судимий, обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, що відноситься до категорії кримінального проступку.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечив щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки вони примирилися, претензій будь-якого характеру не має до обвинуваченого.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.4 Постанови № 12 від 23 грудня 2005 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, згідно довідок «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» за №3072 від 19.12.2022 та КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» від 14.12.2022 на обліках у лікарів психіатрів та наркологів не перебуває, вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілим ОСОБА_4 , шкода останньому відшкодована. У потерпілого ОСОБА_4 не має до ОСОБА_5 претензій морального та матеріального характеру.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_5 та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до п.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд розглядає питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен розглянути питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути розглянуте і під час постановлення ухвали суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути розглянуто і під час постановлення ухвали суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку наявних судових витрат або заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), виносить рішення по питанню щодо розподілу процесуальних витрат.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великою Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №462/6473/16-ц де зазначено, що процесуальні витрати, понесені, зокрема, у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими главою 8 КПК України.

Отже, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість розгляду питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на залучення експертів, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

З огляду на викладене враховуючи те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрито, а також вимоги ст.126 КПК та позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), суд вважає що витрати за проведення експертизи в сумі 1132,68 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284 - 288, 314, 372 КПК України, суд,

постановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 07.10.2022 за ч.1 ст.190 КК України, закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.

Речові докази: мобільний телефон Redmi Note 9 3/64GB Polar White, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити останньому, як йому належний.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон