ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/980/23 Справа № 199/8883/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000869 від 29 жовтня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.03.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2022 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_7 , будучи засуджений 17.03.2022 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за вчинення умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_7 28.10.2022 приблизно о 15-10 годині прибув до торгівельного залу магазину «Продукти №91», розташованого за адресо: м. Дніпро, вул. Шолохова, 29, де здійснює свою діяльність ТОВ «ОПТ ТОРГ-15» для здійснення покупок, де побачив на полиці з товаром ляльки «Принцеса» у кількості 2 штук, набір для творчості «Master Do Maca» 4 кольори та тісто для ліплення «Lovin'do Дикі джунглі», і у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, а саме: вищевказаних товарів, які обрав предметом свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 28.10.2022 приблизно о 15-10 годині, перебуваючи в торгівельній залі магазину «Продукти № 91» за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 29, та, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, таємно з полиці з товаром викрав іграшки: ляльки «Принцеса» у кількості двох штук, вартістю 307 гривень 20 копійок кожна, набір для творчості «Master Do Maca» для ліпки 4 кольори, вартістю 18 гривень 53 копійки, та тісто для ліплення «Lovin'do Дикі джунглі» вартістю 135 гривень 27 копійок, поклавши одну іграшку лялька «Принцеса» у рюкзак, який був одягнений на ньому, а інше: іграшку лялька «Принцеса», набір для творчості «Master Do Maca» для ліпки 4 кольори та тісто для ліплення «Lovin'do Дикі джунглі» сховав під куртку, одягнену на ньому.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, до кінця 28.10.2022 приблизно о 15-15 годині ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, не розрахувавшись за вищевказаний товар, перетнувши лінію касової зони, направився до виходу з магазину «Продукти №91» за адресою: АДРЕСА_2 , де у цей час його дії були викриті співробітником магазину ОСОБА_9 , яка зупинила останнього на вулиці біля приміщення магазину з викраденим майном. Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітником магазину.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 намагався спричинити ТОВ «ОПТ ТОРГ-15» матеріальний збиток на суму 768 гривень 20 копійок.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити в частині призначення покарання, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, внаслідок суворості.

На переконання захисника, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку дитячих іграшок для малолітньої доньки, перебуваючи при цьому під впливом тяжкого фінансового становища. Поряд із цим, поза увагою суду залишилось й те, що обвинувачений характеризується позитивно, має на утриманні малолітню доньку, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, свою вину визнав, щиро розкаявся та погодився на спрощений розгляд обвинуваченого акта. Окрім цього, суд повною мірою не врахував, що потерпіла юридична особа не має претензій до обвинуваченого, цивільний позов нею не заявлено, та її представник не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за встановлених судом обставин, а також кваліфікація його дій захисником в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, наведених вимог закону судом першої інстанції враховано не було.

Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є тяжким, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення через нетривалий час після його засудження вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2022 до покарання з встановленим іспитовим строком, свою вину щиро визнав, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, офіційно не працює, має цивільну дружину та малолітню дитину: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викрадене майно потерпілій стороні повернув.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та не встановив таких, що його обтяжують.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у достовірності встановлених судом відомостей.

Оцінюючи їх у своїй сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, колегія суддів вважає розмір призначеного обвинуваченому покарання таким, що не відповідає тяжкості злочину та даним про особу винного.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

На думку колегії суддів, судом правильно встановлено обставини, які впливають на покарання, однак не надано їм належну оцінку.

Згідно з вимогами ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини КК України за цей злочин.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що суд обґрунтовано визнав в якості обставин, що пом`якшують покарання.

Поряд із цим, обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, що також слід визнати обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини, що пом`якшують покарання та їх кількість істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та дають підстави для призначення обвинуваченому основного покарання пов`язаного з позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, що буде справедливим та відповідатиме його меті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання належним чином не оцінив всі обставини, що на нього впливають, а тому погоджується з доводами захисника та приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, є занадто суворим, а тому підлягає пом`якшенню.

Водночас, враховуючи те, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року та новий злочин вчинено ним в період іспитового строку, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши принцип часткового приєнання до покарання за новим вироком невідбутого покарання за попереднім.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Виходячи з того, що колегією суддів визнано призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок суду зміні з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте обвинуваченим покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2022 та вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4