ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/136/23 Справа № 712/2461/23Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 309 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 березня 2023 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11 травня 2023 року включно із визначенням застави в розмірі 60 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161 040 грн 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2023 року слідчий слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся із клопотанням, погодженим з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись на те, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000838 від 13.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, маючи умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, вступили у попередню змову на вчинення злочину.

Виконуючи умови раніше досягнутої злочинної згоди на вчинення злочину, 13.03.2023 року приблизно о 00.20 год., більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 прибули до будинку АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли до під`їзду № 1 та піднялись на четвертий поверх вказаного будинку, де за допомогою заздалегідь підготовленого предмету (відмички), відкрили замок вхідних дверей та проникли до квартири АДРЕСА_4 , де діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: годинник «Christopher Ward» вартістю 9 000,00 грн. та з даним майном намагались покинути помешкання, але не виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця були затримані працівниками поліції, у зв`язку із чим не закінчили злочин з причин, що не залежали від їх волі.

13.03.2023 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

13.03.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Мотивуючи наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливістю запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, орган досудового розслідування звернувся з вказаним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року клопотання задоволено. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 11 травня 2023 року включно. Строк тримання під вартою вирішено рахувати з моменту затримання особи, тобто з 13 березня 2023 року. Визначено ОСОБА_7 розмір застави - 60 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 161 040,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покласти на ОСОБА_7 зобов`язання: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що встановлено наявність ризиків, про які зазначав орган досудового розслідування, та яким можливо запобігти лише, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначаючи розмір застави, слідчий суддя дійшов до висновку, що 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде відповідати положенням ст. 182 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити підозрюваному розмір застави у 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що до підозрюваного можливо було застосувати домашній арешт, не порушуючи при цьому норми КПК України, оскільки тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом.

Як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 підтримує відносини з родичами, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та реєстрації.

Крім того, апелянт вказує, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів слідства, оскільки не має паспорту для виїзду за кордон та достатніх заощаджень.

Також захисник звертає увагу колегії суддів на те, що визначений слідчим суддею розмір застави не мотивований, є наближеним до максимального, передбаченого ст. 182 КПК України та непомірний для підозрюваного і його близьких, а тому фактично ОСОБА_7 позбавлений можливості обрати альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, міркування захисника та підозрюваного (в режимі відеоконференції з СІЗО), які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на задоволенні за наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що ухвала є законна та обґрунтована, перевіривши матеріали справи, ухвалу слідчого судді та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, що підтверджується сукупністю доказів, зібраних в кримінальному провадженні та долучених органом досудового розслідування, зокрема, даними протоколів допиту свідків, протоколом огляду місця події, даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, слідчий суддя дотримався вимог Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ і норм кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що у даному кримінальному провадженні наявні достатні обставини, які в сукупності свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, непрацевлаштований, неодружений, дітей не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які доведені органом досудового розслідування під час розгляду клопотання слідчим суддею, та які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апелянта про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про недоведеність ризиків спростовується матеріалами справи, яким слідчим суддею була надана належна оцінка та обґрунтовано вказано на існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів та апелянтом протилежного не доведено.

Крім того, як вірно зазначено слідчим суддею, стороною захисту не доведено обставин, які унеможливлюють тримання ОСОБА_7 під вартою. Як вбачається з матеріалів справи, під наглядом лікаря-психіатра останній не перебуває, а тому твердження захисника про те, що раніше до ОСОБА_7 застосовувались примусові заходи медичного характеру у зв`язку з його неосудністю, на даний час не впливають на можливість перебування підозрюваного під вартою.

Таким чином, враховуючи характер діяння, обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджується сукупністю доказів, долучених органом досудового розслідування, наявність ризиків, які не спростовані стороною захисту, колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам.

Безпідставними колегія суддів вважає і доводи захисника про необґрунтованість розміру застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161 040 грн. 00 коп., який визначив слідчий суддя, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів приходить до переконання, що визначений слідчим суддею розмір застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним та достатнім розміром застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, тяжкості злочину та особи підозрюваного, у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який буде гарантувати виконання підозрюваним, у разі внесення застави, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 та порушення прав останнього колегією суддів не встановлено.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою з визначенням застави необхідним та таким, що зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому на даний час не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді та застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 березня 2023 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 161 040 грн. 00 коп. без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді