СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/103/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000027 від 09.06.2021,-

в с т а н о в и в :

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000027 від 09.06.2021.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що в рамках кримінального провадження № 0000027, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року (справа №759/5427/22) було накладено арешт, в тому числі на грошові кошти у сумі 5000 гривень, 8 000 доларів США та 705 євро, які належать ОСОБА_5 .

На думку заявника, арешт був накладений необґрунтовано та у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба. Так, заявник вказує, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт на її майно. Заявник зазначає, що ні прокурором, ні слідчим суддею при накладенні арешту на майно не було досліджено потребу в арешті грошових коштів, що належать ОСОБА_5 , що порушує її законні права та інтереси, як власника майна. Заявник звертає увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_5 отримала арештовані грошові кошти в законний спосіб та до подій, описаних у кримінальному провадженні, а також надала документи на підтвердження зняття нею коштів з банківських рахунків, що свідчить про можливість володіння нею вказаними у клопотанні грошовими коштами. Крім того, заявник також зазначає, що при проведення обшуку, під час якого були вилучені арештовані грошові кошти було грубо порушені норми КПК України, а саме слідчому ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку було відмовлено у дозволі на вилучення грошових коштів, однак він їх вилучив. Також заявник вказує, що з моменту вилучення грошових коштів пройшло більше трьох місяців, однак жодних слідчих (процесуальних) дій у кримінальному провадженні ні з арештованим майном, ні з ОСОБА_5 проведено не було.

Представник власника арештованого майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив клопотаня про скасування арешту майна розглядати у його відсутності та у його задоволенні відмовити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так , у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000027, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року (справа №759/5427/22, провадження №1-кс/759/1393/22) у рамках кримінального провадження № 0000027, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України було накладено арешт у тому числі на грошові кошти у сумі 5000 гривень, 8 000 доларів США та 705 євро.

При цьому, підставою для прийняття рішення про арешт зазначеного у клопотанні майна була наявність розумних підозр вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000027, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

У свою чергу, слідчий суддя вважає обґрунтованими та такими, що повністю відповідають вимогам кримінального процесуального закону України, мотиви, які стали підставою для задоволення клопотання слідчого/прокурора та застосування такого обмежувального заходу як арешт майна. Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів доводи ухвали про накладення арешту на вищевказане майно, в судовому засіданні встановлено не було. Твердження заявника про належність арештованих грошових коштів саме ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає непереконливими на даном етапі кримінального провадження, оскільки прокурором було надано достатньо переконливі докази належності зазначених грошових коштів іншій особі. Не було надано заявником і належних доказів, які б свідчили про те, що на даний час потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту відпала.

Слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року (справа №759/5427/22, провадження №1-кс/759/1393/22) в рамках кримінального провадження № 0000027, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000027 від 09.06.2021, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1