ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2769/22

23 березня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 23.08.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці домовився із невстановленою органом досудового розслідування особою про незаконне збагачення за рахунок чужого майна інших осіб, у зв`язку з чим ОСОБА_4 та невстановлена органом досудового розслідування особа розподілили між собою ролі та визначили послідовність своїх дій, а саме: невстановлена досудовим розслідуванням особа мала підшукувати осіб, майном яких можна заволодіти та шляхом введення їх в оману вмовити передати їм грошові кошти, які повинен був забрати ОСОБА_4 .. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами, невстановлена органом досудового розслідування особа у невстановлений органом досудового розслідування спосіб, знайшла номер телефону та встановила місце проживання потерпілої ОСОБА_6 та в подальшому, 22.08.2022 близько 15.30 год., діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливих мотивів, зателефонувала потерпілій ОСОБА_6 та, ввівши останню в оману, а саме представившись лікарем ортопедом-травматологом та назвавшись ОСОБА_7 , повідомила неправдиві відомості про те, що її онука потрапила в дорожньо-транспортну пригоду і потребує термінового хірургічного втручання, на проведення якого потрібні грошові кошти, після чого повідомила, що до її домоволодіння на протязі півгодини прибуде медичний працівник, який і забере кошти. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 , 22.08.2022 близько 16.00 год. ОСОБА_4 прибув до домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою та виконуючи відведену йому роль, представився потерпілій медичним братом та назвався ОСОБА_8 та повідомив про необхідність передачі йому грошових коштів на лікування онуки, після чого ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, добровільно передала грошові кошти ОСОБА_4 в розмірі 50000 грн. на проведення не існуючого хірургічного втручання для її онуки. Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 , якими потім розпорядилися на власний розсуд, чим завдали їй матеріальної шкоди на загальну суму 50000 грн.

Він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне збагачення за рахунок чужого майна інших осіб, діючи повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31.08.2022, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою про незаконне збагачення за рахунок чужого майна. У зв`язку з цим ОСОБА_4 та невстановлена під час досудового розслідування особа розподілили між собою ролі та визначили послідовність своїх дій, а саме: невстановлена досудовим розслідуванням особа мала підшукувати осіб, майном яких можна заволодіти та шляхом введення їх в оману вмовити передати їм грошові кошти, які повинен був забрати ОСОБА_4 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, невстановлена досудовим розслідуванням особа у невстановлений на даний час слідством спосіб знайшла номер телефону ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та 02.09.2022 близько 13.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_4 , невстановлена особа зателефонувала потерпілим на стаціонарний телефон НОМЕР_1 та, представившись лікарем ОСОБА_7 ввела їх в оману, повідомивши про те, що онука потерпілих потрапила в дорожньо-транспортну пригоду і потребує хірургічного втручання, на проведення якого потрібні грошові кошти в сумі 20000 доларів США. Далі, з метою психологічного тиску, невстановлена особа, імітуючи голос онуки потерпілого просила грошові кошти та вказала, що до їх домоволодіння прибуде чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який забере кошти. Після цього, 02.09.2022 близько 13.00 год. ОСОБА_4 , діючи повторно за попередньою змовою з невстановленою особою та виконуючи відведену йому роль, з корисливих мотивів, з метою збагачення прибув до місця проживання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , де умисно, з метою введення в оману представився ОСОБА_8 і повідомив про необхідність передання йому грошових коштів для лікування онуки, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи введеними в оману, передали ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 30000 грн. на проведення неіснуючого хірургічного втручання онуці ОСОБА_11 .. Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою, діючи повторно, шляхом обману заволоділи грошовими коштами, що належать в рівних долях потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , чим завдав їм матеріальної шкоди на загальну суму 30000 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, але в матеріалах справи є заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту першого частини першої статті 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, дані, які характеризують його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, має постійне місце проживання та реєстрації, психічних розладів та наркотичної залежності не має.

Разом із тим, враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, суд вважає за можливе врахувати у якості обставин, що пом`якшують його покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі, оскільки таке покарання буде відповідати ступеню суспільної небезпеки вчинених ним дій та наслідків.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 08.02.2021 у справі 390/235/19 надано правовий висновок, відповідно до якого за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частинами статті) КК України, які є тотожними кримінальними правопорушеннями та не мають самостійної санкції, окремо покарання не призначається.

Окрім цього, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2022.

Долю речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді застави, залишити без змін.

Заставу в розмірі 52000 (п`ятдесят дві тисячі) грн., внесену на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області, після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю - ОСОБА_12 .

Процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертиз стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на загальну суму 2831,70 грн..

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2022.

Речові докази: диск формату DVD-R з відеофайлом допиту підозрюваного від 02.09.2022, диск формату DVD-R з відеофайлами обшуку, аркуш паперу розміром близько 7 на 3,5 см., диск формату DVD-R з відеофайлом допиту потерпілого від 03.09.2022, експериментальні зразки почерку ОСОБА_4 на 11 арк., диск з відеофайлом допиту потерпілої, три диски формату DVD-RW з камер відеоспостереження готелю «Старий Канів», які приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження; аркуш паперу формату «А4», який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області - знищити; мобільний телефон марки «Sigma», картку пластикову з під сім-карти з написом «Vodafon», мобільний телефон марки «Samsung», пластикову картку «monobank» № НОМЕР_2 , три футболки та дві сорочки, які приєднані до матеріалів кримінального провадження - повернути за належністю ОСОБА_4 ; вісімдесят три купюри номіналом 200 грн., шість купюр номіналом 500 грн., одна купюра номіналом 100 грн., три купюри номіналом 20 грн., які передано потерпілій ОСОБА_9 на відповідальне зберігання - залишити за належністю ОСОБА_9 ; мобільний телефон марки «Nomi» із сім картою оператора ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 , який повернуто власнику ОСОБА_6 на відповідальне зберігання - залишити за належністю ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1