Справа №:755/3091/23
Провадження №: 1-кс/755/705/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 03.03.2023 року, про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000844 від 03.03.2023 року, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 за допомогою мережі «Інтернет» на веб-сайті знайшов оголошення про необхідність перевезення 22 тон бронежилетів та бронеплит з м. Києва до м. Одеси, зателефонував за вказаним в оголошенні номером телефону НОМЕР_1 , після чого йому відповів чоловік, який представився ОСОБА_5 та повідомив, що 03.03.2023 року необхідно перевезти вантаж з м. Києва до м. Одеса, на що ОСОБА_4 погодився.

03.03.2023 року ОСОБА_4 з номеру телефону НОМЕР_2 зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_6 та повідомив, що хоче зустрітися з ним о 09 годині 20 хвилин на АЗС «UPG», що по вул. Канальна, 7 у м. Києві, щоб передати йому документи на вказаний вантаж. Того ж дня о 09 годині 28 хвилин ОСОБА_4 під`їхав на АЗС «UPG», що по вул. Канальна, 7 у м. Києві, де до нього під`їхав на автомобілі «Toyota Camry» чоловік на ім`я ОСОБА_6 та передав йому лист з реквізитами Благодійного фонду «Відродження Харкова» та запевнив, що цього буде достатньо для безперешкодного перевезення гуманітарного вантажу, після чого поїхав у невідомому напрямку. За вказівкою замовника, ОСОБА_4 поїхав завантажуватись за адресою: вул. Довбуша, 37, а після завантаження розпочав поїзку до м. Одеса, однак цього ж дня о 12 годині 40 хвилин на блокпосту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Алматинська, 12, працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Volvo», державний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом державний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . Під час перевірки документів водій ОСОБА_4 повідомив, що перевозить бронежилети та надав в якості документів на вантаж лист Благодійного Фонду «Відродження Харкова» з вихідним номером № 2023-03-02/2 від 02.03.2023 року, проте у працівників поліції виникла підозра у справжності даного документу. В ході подальшої перевірки працівниками поліції з`ясовано, що даний документ Благодійний Фонд «Відродження Харкова» ніколи не видавав і до вантажу у вигляді бронежилетів жодного відношення не має.

Допитаний в якості свідка Голова правління Благодійного Фонду «Відродження Харкова» ОСОБА_7 , повідомив, що Фонд займається виключно постачанням медикаментів до закладів охорони здоров`я та дитячою психологічною реабілітацією. Ніякого відношення до бронежилетів або бронеплит Фонд не має, листа з вихідним номером № 2023-03-02/2 від 02.03.2023 року, ніколи не видавав.

17.03.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, було проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_8 , згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», в якій проживає ОСОБА_9 . Під час проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено:

- мобільний телефону марки «Sunsung» IME1: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки «Huawei» IME1: НОМЕР_6 , IME2: НОМЕР_7 , SN: НОМЕР_8 ;

- мобільний телефон марки «NOKIA» IME1: НОМЕР_9 , IME2: НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон марки «NOKIA» IME1: НОМЕР_11 , IME2: НОМЕР_12 ;

- банківську картку «VISA» банку ПУМБ № НОМЕР_13 ;

- банківську картку «VISA» банку ПриватБанк № НОМЕР_14 ;

- банківську картку «Mastercard» банку ПУМБ № НОМЕР_15 ;

- банківську картку «VISA» банку А-Банк № НОМЕР_16 ;

- тримач для сім карти «Vodafone» з написом «PIN1 0000, PIN2 6816, НОМЕР_17 , РUK 2 62808311»;

- документ «Зразок заповнення платіжного доручення» «Рахунок на оплату №349 від 06 грудня 2022 р.» з печаткою «Приватне акціонерне товариство Київ», та документ «Зразок заповнення платіжного доручення» «Рахунок на оплату №350 від 06 грудня 2022 р.» з печаткою «Приватне акціонерне товариство Київ»;

- шість навісних замків, виробництва фірми «HORST» жовто-зеленого кольору, та шість ключів до замків.

Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 17.03.2023 року вилучене вказане майно визнано речовим доказом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розглянути вказане клопотання у відсутність власника майна, який не з`явився в судове засідання.

Вислухавши доводи прокурора та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора частково та накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони відчуження та користування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме:

- мобільний телефону марки «Sunsung» IME1: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки «Huawei» IME1: НОМЕР_6 , IME2: НОМЕР_7 , SN: НОМЕР_8 ;

- мобільний телефон марки «NOKIA» IME1: НОМЕР_9 , IME2: НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон марки «NOKIA» IME1: НОМЕР_11 , IME2: НОМЕР_12 ;

- банківську картку «VISA» банку ПУМБ № НОМЕР_13 ;

- банківську картку «VISA» банку ПриватБанк № НОМЕР_14 ;

- банківську картку «Mastercard» банку ПУМБ № НОМЕР_15 ;

- банківську картку «VISA» банку А-Банк № НОМЕР_16 ;

- тримач для сім карти «Vodafone» з написом «PIN1 0000, PIN2 6816, НОМЕР_17 , РUK 2 62808311»;

- документ «Зразок заповнення платіжного доручення» «Рахунок на оплату №349 від 06 грудня 2022 р.» з печаткою «Приватне акціонерне товариство Київ», та документ «Зразок заповнення платіжного доручення» «Рахунок на оплату №350 від 06 грудня 2022 р.» з печаткою «Приватне акціонерне товариство Київ», із забороною відчуження та користування, з метою збереження речових доказів.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: