Справа № 473/80/23
Номер провадження1-кп/473/116/2023
ВИРОК

іменем України

"25" січня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000188 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Луб`янка, Веселинівського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, із середньою базовою освітою, офіційно не працює, старший стрілець 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 за мобілізацією, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.08.2022 приблизно в обідній час, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в с.Калинівка, Вознесенського району Веселинівська ОТГ Миколаївської області, в лісосмузі в степу зірвав дикоростучу рослину роду коноплі зі стеблом, суцвіттям та листям, які поклав в салон свого автомобіля марки «ВMW 525», державний номер НОМЕР_2 , тим самим незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс.

Далі, 17.08.2022 приблизно після 16:00 год. ОСОБА_4 на своєму автомобілі марки «ВМW 525» державний номер НОМЕР_3 направлявся до м.Вознесенськ Миколаївської області із с.Калинівка Вознесенського району Веселинівської ОТГ Миколаївської області, таким чином перевозив наркотичний засіб - канабіс при собі в салоні авто.

Після чого, 17.08.2022 близько о 18:30 год., більш точний час не встановлено, в м.Вознесенську Миколаївської області на блокпосту з позивним « ОСОБА_5 », розташованому на виїзді з міста Вознесенськ в бік смт.Веселинове, на підставі п.7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у працівників поліції при перевірці документів у ОСОБА_4 виникли підстави вважати, що при собі останній може зберігати наркотичні засоби.

17.08.2022 в період часу з 21 год. 38 хв. до 21 год. 54 хв. ОСОБА_4 видав працівникам поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області полімерний пакунок з суцвіттям та листям рослинного походження, які є канабісом та відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 21,688 г.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - визнав, не оспорював обставини, встановлені в ході слідства та зазначені в обвинувальному акті, від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Окрім власного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтверджується фактичними даними, що містяться в документах, наданих стороною обвинувачення.

Так згідно із витягом з ЄРДР відомості про дане правопорушення було внесено до Реєстру 17 серпня 2022 року о 19:58 год. на підставі рапорту, зареєстрованого в Інформаційно-телекомунікаційній системі НПУ Вознесенського РУП за №7509, та рапорту оперуповаженого ОСОБА_6 , який у складі блокпосту «Прибужани» виявив правопорушення, вчинене ОСОБА_4 17.08.2022 року.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 він добровільно видав співробітникам поліції суху рослинну речовину із характерним запахом коноплі. Під час судового розгляду ОСОБА_4 факт добровільної видачі підтвердив.

Також у даному провадженні постановою дізнавача від 18 серпня 2022 року було призначено проведення експертизи та згідно із висновком експерта від 08.09.2022 року №СЕ19/115-22/6818-НЗПРАП зазначено, що надана на експертизу речовина рослинного походження, що знаходиться в полімерному пакунку у сейф пакеті №NPU 1514324, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 21,688 г.

Постановою дізнавача від 13.09.2022 у даному провадженні речовими доказами визнано канабіс масою в перерахунку на суху речовину після проведення експертизи 21,417 г та здано на зберігання до Вознесенського РУП згідно квитанції з порядковим номером 178.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності в порядку ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та визнання ним своєї вини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є проступком, повністю визнав вину, за місцем проживання характеризується в цілому позитивно, є військовослужбовцем за мобілізацією, на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не має судимостей та до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, як про те просили прокурор та обвинувачений в судових дебатах, із подальшим звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Так ч.1 ст.75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що згідно із Постановою ВС від 13 листопада 2018 року справа №401/2807/16-к провадження №51-2816км18 Верховний Суд зазначив, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема його поведінка під час слідства та судового розгляду, визнання вини у вчиненому правопорушенні, щире каяття, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей та законодавчих заборон для застосування положень ст.75 та ст.76 КК України, на думку суду, дозволяють призначити йому покарання із звільненням від його відбування з випробуванням. Крім того, таке покарання буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого ним правопорушення.

Відсутні обмеження для застосування стосовно ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі, визначені ч.3 ст.61 КК України, оскільки він не є військовослужбовцем строкової служби.

Згідно із ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався так як відсутні підстави для його застосування.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та на підставі ст.76 КК України покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до п.2-1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 2-1) особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 755,12 гривень.

Речові докази, а саме: сейф пакет №NPU 1514324 з канабісом масою в перерахунку на суху речовину після проведення експертизи 21,417 г, який зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенському РУП, - знищити.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1