Провадження №1-кс/523/3528/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

За змістом клопотання зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася слідча СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

За змістом клопотання, у невстановлений досудовим слідством час, у невстановленому місці, ОСОБА_5 з метою отримання матеріальної винагороди за незаконний подальший збут шляхом здійснення «закладок» на території Суворовського району м. Одеси наркотичних засобів, діючи навмисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у невстановленої досудовим слідством особи, незаконно придбав наркотичний засіб - метадон, обіг якого обмежно, після чого переніс за місцем свого мешкання до будинку АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

В подальшому, 26.12.2022 року у денний час доби, ОСОБА_5 , знаходячись біля воріт будинку АДРЕСА_1 , за грошову винагороду незаконно збув особі, яка приймала участь у оперативній закупівлі - ОСОБА_7 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який ОСОБА_7 в той же день добровільно видав співпрацівникам поліції. Згідно набору для експрес аналізу на виявлення наркотичної речовини IDenta, придбаний ОСОБА_7 в ході оперативної закупки у ОСОБА_5 наркотичний засіб містить метадон, обіг якого обмежено.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 року «… про умисел та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини та інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину: те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру».

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України 20.10.2022 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001060.

27.12.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Також встановлено, що ОСОБА_5 26.12.2022 року о 16:01 годині був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 26.12.2022р.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом отримання добровільно наданого предмету від 26.12.2022р., протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 від 26.12.2022р., протоколом огляду предметів від 26.12.2022р., протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 21.10.2022р., 27.12.2022р., протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 27.12.2022р., протоколом огляду речових доказів від 26.12.2022р., та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин, санкція статті якого передбачає позбавлення волі строком від 4 до 8 років, офіційно не працевлаштований, відсутні утриманці, постійне джерело доходів, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини скоєння злочину.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.307 ч.1 КК України, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому з метою запобігання ризикам більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначаючи, що та стаття, яка інкримінується його підзахисному незважаючи на те, що є тяжкою, передбачає призначення покарання з іспитовим строком, ОСОБА_5 вину визнає повністю, вони мають намір укласти угоду про визнання винуватості, при таких обставинах підзахисний не буде переховуватися та впливати на свідків, крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, злочин не є насильницьким, він є хворою людиною, тільки виписався з лікарні, потребує подальшого лікування, у нього гниють ноги, погано рухається, підтверджуючи свої доводи копіями документів, у зв`язку з чим, враховуючи стан здоров`я підзахисного, вважав за доцільне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з любими умовами, що буде достатнім для забезпечення його процесуальної поведінки.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, вказуючи, що вину визнає повністю, усвідомлюючи незаконність своїх дій, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, доводи захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Однак, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

Слід також зауважити, що згідно рішення Конституційного суду України у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою. Згідно ст.29 ч.1 Конституції України ніхто не може триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1, 2 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.307 ч.1 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик та обставини передбачені ст.177 КПК України, однак, при цьому прокурор не довів п.3 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи у сукупності викладені в клопотанні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який відноситься до категорії тяжкого, те, що він раніше не судимий, у розшуку не перебував, як з`ясовано активно сприяв розкриттю злочину, не ухиляючись від органу досудового розслідування, приймаючи до уваги доводи захисту щодо подальшого належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, пояснення самого ОСОБА_5 , з яких вбачається, що він вину визнає повністю, враховуючи наявність постійного місця мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає за необхідне констатувати, що аргументація захисника щодо відсутності ризику переховування або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином має місце, зважаючи на стан здоров`я ОСОБА_5 , його поведінку під час розгляду клопотання, з якої очевидне, що він не має наміру переховуватися, усвідомив протиправність своїх дій, суд дійшов до переконання, що підозрюваний не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, є не виправданим та не може бути застосований до підозрюваного, так як з урахуванням наявності реальних ризиків, особи ОСОБА_5 для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо обмежитись більш м`яким запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а саме до 27.02.2023 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

у період часу з 21:00 години до 7:00 години ранку наступної доби.

2) Прибувати до кабінету слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси за першою вимогою.

3) Не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

5) Покласти на ОСОБА_5 обов`язок утримуватись від можливого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 - процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0001060 від 20.10.2022 року.

Строк дії ухвали складає 2 місяці та припиняє свою дію 27.02.2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1