УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8658/21

Номер провадження 1-кс/495/42/2023

11 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

09.01.2023 року ОСОБА_3 (далі по тексту заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, заявник просить суд скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/8658/21, провадження 1-кс/495/2506/2021 від 23.10.2021, а саме заборону відчуження земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:001:0048, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .

Дана заява мотивована тим, що ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:001:0048, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208 належить на підставі договору купівлі-продажу, передано 06.10.2021 року, тобто заявник ОСОБА_3 отримав у власність спірну земельну ділянку до відповідного обтяження, за відсутності в державному реєстрі реових прав зареєстрованих обтяжень, арештів на спірне нерухоме майно.

За твердженням заявника, з часу реєстрації кримінального провадження слідчим, прокурором не проведено жодних слідчих дій та не встановлено доказів, які б свідчили про вчинення посадовими особами селищної ради кримінального правопорушення, заявника жодного разу не викликали для надання пояснень. Слідчим та прокурором не доведено наявності підстав вважати, що земельна ділянка на яку накладено арешт та інші заборони відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, так само не доведено, що земельна ділянка є речовим доказом, не зазначено, які сліди кримінального правопорушення вона може на собі зберегти та яким чином арешт земельної ділянки може вплинути на збереження її як речового доказу.

Крім того. заявник зазначив, що в клопотанні слідчого про арешт майна та в ухвалі слідчого судді про накладення арешту на майно, не визначено підстави і мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, не зазначено розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана особою.

На даний час заявник не визнаний недобросовісним набувачем вказаного вище майна, а накладений арешт на його майно не відповідає розумності та співмірності, у зв`язку з чим обмежує його право власності як добросовісного набувача.

Дані обставини і стали підставою для звернення до суду із відповідним клопотанням про скасування арешту майна.

Заявник у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву з проханням розглянути клопотання без його участі та задовольнити в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань не заявляв. Відсутність сторін, не є перешкодою для розгляду заяви (клопотання).

Дослідивши клопотання, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/8658 від 23.10.2021 року, провадження 1-кс/495/2506/2021 було задоволено клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001127 від 15.09.2021 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України задовольно частково. Заборонено відчуження земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:001:0048, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .

На даний час заявник просить скасувати зазначений вище арешт, а саме заборону відчуження земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:001:0048, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що з часу реєстрації кримінального провадження слідчим, прокурором не проведено жодних слідчих дій та не встановлено доказів, які б свідчили про вчинення посадовими особами селищної ради кримінального правопорушення, заявника жодного разу не викликали для надання пояснень, що свідчить, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту на вище зазначене майно, так як проведені всі необхідні слідчі дії.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

При цьому, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що заява ОСОБА_3 про скасування арешту майна є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати заборону відчуження, накладену відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/8658/21, провадження 1-кс/495/2506/2021 від 23.10.2021, із земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:001:0048, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .

Ухвала, у відповідності до положень статті 309 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1