Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 318/1232/18
Провадження №: 1-і/332/70/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання начальника Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Побєдне Джанкойського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання 18.04.2013 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 152 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13.05.2009 за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.12.2014 умовно-достроково,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187; п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 06.01.2023 року.

Так, у поданні зазначено, що у провадженні Василівського районного суд Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000831 від 24.06.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187; п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

На думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, на даний час не зникли, не зменшилися, та продовжують існувати, також виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так, як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора і просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації та проживання. Зауважив, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження його вини. Також не доведені ризики.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого, просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У провадженні Василівського районного суд Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000831 від 24.06.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187; п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19.06.2018 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово було продовжено.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2022 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 06.01.2022.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, які законодавцем віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, а санкція статті 115 частини 2 КК України передбачає покарання від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий як за злочини проти власності, так і за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості, ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, хоч і одружений, однак на даний час не підтримує відносини із дружиною, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на те, що обвинувачений може продовжити скоювати злочини, та вжити заходів, щоб уникнути відповідальності.

Суд також вважає, що з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжких злочинів є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом також узято до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі. Крім того, на день розгляду даного клопотання, прокурором з об`єктивних причин не були надані суду всі необхідні матеріали, у зв`язку з чим, суд розглядає клопотання на підставі наявних у справі доказів.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, з підстави того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів, та не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Посилання обвинуваченого на той факт, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження його вини, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Так, слідчий суддя (суд) на етапі обрання запобіжного заходу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя (суд) на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Питання обґрунтованої підозри вирішувалося під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варти, Так, ухвала слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2018 року не скасована, а як зазначалося раніше, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається лише питання наявності ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою.

При обранні домашнього арешту, обвинувачений зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, однак, наразі, встановити за якою адресою буде проживати обвинувачений суд не може, через відсутність достовірної інформації. Так, у суду немає уточнених даних про те, чи є вцілілим житло обвинуваченого за місцем його реєстрації та проживання у с. Мала Білозерка.

В даному випадку суд приймає до уваги запровадження в Україні військового стану, а також той факт, що на територія, де проживав обвинувачений, на даний час є тимчасово окупованою, що унеможливлює здійснення контролю за виконанням зобов`язань обвинуваченого.

Отже, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177,178,197,331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 лютого 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 29 грудня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1