Справа № 185/1754/23
Провадження № 1-кс/185/439/23
13 лютого 2023 року м.Павлоград
-бензопилу «STIHL 440»;
-5-ти літрову пластикову каністру з паливно-мастильними матеріалами;
-72 фрагменти деревини довжиною від 70 см до 90 см, діаметром від 8 см до 30 см;
Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що 06 лютого2023 року до відділення № 1 Ізюмського РУП надійшли матеріали про те, що на території Барвінківської ТГ, біля с. Малолітки, у посадці, гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на автомобілі марки "Газель", державний номер НОМЕР_1 здійснили незаконну порубку дерев.
Виходячи з пояснень осіб, які перебували на місці події - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вилучені речі належать ОСОБА_4 .
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на доводи викладені у письмових поясненнях наданих до суду.
Розглянувши клопотання, вислухав думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження на: - бензопилу «STIHL 440»;
-5-ти літрову пластикову каністру з паливно-мастильними матеріалами;
-72 фрагменти деревини довжиною від 70 см до 90 см, діаметром від 8 см до 30 см;
В іншій частині - відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1