У Х В А Л А
іменем України

11 листопада 2022 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в :

10.11.2022 слідчий СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ОСОБА_2 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000147 від 12.06.2022 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 118 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на вилучений під час огляду місця події 09.11.2022 мобільний телефон "Xiaomi MI M1901F9E-Global", imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що кримінальне провадження розпочато за фактом умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони, а саме внаслідок застосування зброї 11.06.2022 близько 21:30 години у дворі будинку АДРЕСА_1 , військовослужбовцем третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 солдатом ОСОБА_4 , отримав вогнепальне поранення, від якого у подальшому помер, ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судової комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону ОСОБА_4 , яким він користувався 11.06.2022.

09.11.2022 під час огляду місця події в приміщенні поліцейської станції ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, розташованої по вул. Дружби, 6, в смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_4 видав працівникам поліції мобільний телефон, щодо якого в клопотанні вимагається арешт.

Слідчий вважав, що тимчасово вилучений телефон може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

Ознайомившись із клопотанням та доданими до нього матеріалами, дійшов наступного.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 та 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000147 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до реєстру 12.06.2022, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - стаття 118 Кримінального кодексу України.

З протоколу огляду місця події від 09.11.2022 вбачається, що в приміщенні поліцейської станції ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, яка розташована по вул. Дружби, 6, в смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон "Xiaomi MI M1901F9E-Global", imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2

В подальшому, постановою слідчого від 09.11.2022 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 64-2 Кримінального процесуального кодексу України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Отже, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора.

У цьому кримінальному провадженні з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна звернувся слідчий СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 .

Проте, зі змісту клопотання вбачається, що вимагається накладення арешту на майно третьої особи ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог закону, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Крім того, частина 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Таким чином, слід визнати, що звертаючись із клопотанням про арешт вказаного вище майна слідчий є неналежним суб`єктом звернення з відповідним клопотанням.

За таких обставин, клопотання слідчого від 10.11.2022 щодо арешту вищевказаного майна належить повернути прокурору для усунення невідповідності вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, встановивши для цього строк в 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна повернути прокурору Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 для усунення невідповідності вимогам пункту 1 частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, встановивши для цього строк в 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1