Провадження № 1-кс/201/3777/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000009 від 21.01.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2, ч.4, ч.5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000009 від 21.01.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом заволодіння колишнім директором підприємства - ОСОБА_5 та групою осіб грошовими коштами ПП «Релакс» у великих розмірах.

ПП «Релакс» звернулось із заявою про кримінальне правопорушення за фактом заволодіння грошовими коштами та розтрати грошових коштів ПП «Релакс» колишнім директором підприємства ОСОБА_5 за попередньою змовою із своїм двоюрідним братом ОСОБА_6 , а також фізичними особами зареєстрованими як підприємці - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 шляхом укладання фіктивних договорів та перерахування коштів за безтоварні операції на рахунки вказаних ФОП й переведення їх у готівку, що завдало шкоди ПП «Релакс» у великому розмірі.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0000009 від 21.01.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Крім цього ПП «Релакс» звернулось із заявою про кримінальне правопорушення за фактом заволодіння грошовими коштами та майном ПП «Релакс» колишнім директором підприємства ОСОБА_5 за попередньою змовою із службовими особами підприємства ОСОБА_6 , ОСОБА_10 а також фізичними особами зареєстрованими як підприємці - ОСОБА_11 шляхом укладання фіктивних договорів, перерахування коштів за безтоварні операції на рахунки ФОП й переведення їх у готівку та безпідставною передачею основних засобів підприємства у користування третім особам, що завдало шкоди ПП «Релакс» у великому розмірі.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0000011 від 02.02.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Також, ПП «Релакс» звернулось із заявою про кримінальне правопорушення за фактом заволодіння грошовими коштами та розтрати грошових коштів ПП «Релакс» колишнім директором підприємства ОСОБА_5 за попередньою змовою із ФОП ОСОБА_12 шляхом укладання протягом 2019-2021 років фіктивних договорів та перерахування коштів за безтоварні операції, що завдало шкоди ПП «Релакс» у особливо великому розмірі.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0000050 від 21.06.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Крім того, ПП «Релакс» звернулось із заявою про кримінальне правопорушення за фактом заволодіння грошовими коштами та розтрати грошових коштів ПП «Релакс» колишнім директором підприємства ОСОБА_5 за попередньою змовою із ФОП ОСОБА_12 шляхом укладання фіктивних договорів поворотної фінансової допомоги що завдало шкоди ПП «Релакс» у особливо великому розмірі.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0000087 від 17.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

У подальшому кримінальні провадження №0000009, №0000011 та №0000050, №0000050 об`єднані в одне провадження за єдиним номером №0000009.

Підчас досудового розслідування встановлено, що, рішенням єдиного власника ПП «Релакс» 09.11.2011 ОСОБА_5 призначено на посаду директора приватного підприємства «Релакс» з 10.11.11. Відповідно до наказу №10/81 «Про призначення директором» ОСОБА_5 приступила до обов`язків директора ПП «Релакс» з 10.11.2011.

Рішенням №01-12/21 від 13.12.2021 єдиного власника ПП «Релакс» ОСОБА_5 звільнено з посади директора приватного підприємства «Релакс». Директором ПП «Релакс» з 14.12.2021 призначено ОСОБА_13 .

30.12.21 згідно рішення співвласників №03-12/21 ПП «Релакс» з 30.12.2021 директором підприємства призначено ОСОБА_14 .

За проведеною на підприємстві перевіркою у січні 2022 року директором ПП «Релакс» ОСОБА_14 встановлено, що колишнім директором ОСОБА_5 організовано схему по заволодінню майном та грошовими коштами ПП «Релакс», та по виводу їх у готівку. Вказані дії здійснювались ОСОБА_5 шляхом створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахілл Україна» (засновники ОСОБА_15 , ОСОБА_10 директор ОСОБА_10 ) та реєстрації ряду фіктивних фізичних осіб підприємців, укладенням фіктивних договорів або шляхом придбання підприємством товарів та послуг по завищеним цінам.

У 2021 році ОСОБА_5 , укладено фіктивні договори оренди (найму) транспортних засобів з метою виведення грошових коштів ПП «Релакс».

19.11.2021 року між ПП «Релакс» в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , яка працювала на посаді директора з продажів ПП «Релакс», укладено договір найму (оренди) транспортного засобу. Згідно договору ОСОБА_10 нібито передала, а ПП «РЕЛАКС» прийняло в тимчасове платне володіння і користування транспортний засіб TOYOTA, модель RAV 4, 2016 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На виконання зазначеного Договору найму (оренди) транспортного засобу ОСОБА_5 будучі директором ПП «Релакс» перерахувала ОСОБА_10 грошові кошти у загальній сумі 81 305, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та банківською випискою.

Фактично вказаний автомобіль на підприємство не передавався, з моменту укладення договору транспортний засіб знаходився та наразі знаходиться у власному користуванні ОСОБА_10 , а грошові кошти сплачено за його користуванням безпідставно.

Таким чином, внаслідок зазначених вище дій, колишній директор приватного підприємства «Релакс» ОСОБА_5 та директор з продажів ПП «Релакс» ОСОБА_10 заволоділа грошовими коштами підприємства, чим завдала останньому матеріальної шкоди на загальну суму 81 305, 00 грн

Допитана у якості представника потерпілого директор ПП «Релакс» ОСОБА_14 підтвердила вищевказані обставини та показала, що згідно рішення співвласників №03-12/21 ПП «Релакс» з 30.12.2021 її призначено директором ПП «Релакс» та вона приступила до виконання обов`язків директора ПП «Релакс» з 30.12.2021.

Після цього вона почала знайомитись із документами ПП «Релакс», аналізувати бухгалтерську та фінансову звітність, банківські виписки, спілкуватися із співробітниками ПП «Релакс», його контрагентами. У зв`язку з чим їй стало відомо, що у 2020-2021 роках з рахунків ПП «Релакс» безпідставно перераховувалися значні суми грошових коштів фізичним особам-підприємцям, які фактично не здійснюють підприємницьку діяльність, а створені виключно з метою їх участі в схемі по заволодінні грошовими коштами ПП «Релакс», а також у переведенні безготівкових грошових коштів у готівкові. Крім того, в порівнянні з попередніми роками, значно збільшились витрати підприємства. За виявленими фактами підприємством направлено відповідну заяву про злочин.

Крім цього представник потерпілого директор ПП «Релакс» ОСОБА_14 показала, що на підприємстві відсутні первинні бухгалтерські документи щодо укладання та виконання договорів за допомогою яких виводились гроші з підприємства, зазначені документи могли бути приховані колишнім директором підприємства ОСОБА_5 та групою осіб з якими вона була у змові у т.ч. директор з продажів ПП «Релакс» ОСОБА_10 .

28.11.2022 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_16 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , з метою отримання відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, здобутого у результаті його вчинення, а саме:

- пристрої та системи пристроїв, що є компонентами комп`ютера, а також самих комп`ютерів (системні блоки, моноблоки, ноутбуки, планшетні комп`ютери) та будь-якого обладнання, яке працює спільно з комп`ютерами (системні блоки, моноблоки, ноутбуки, планшетні комп`ютери) і забезпечує його додаткову функціональність (веб-камер, роутерів та будь-яких інших);

- електронні носії інформації (USB флеш-накопичувачів, карт пам`яті, накопичувачів на магнітних дисках (стаціонарних на переносних), компакт-дисків, тощо);

- банківських карток;

- чорнових записів;

- мобільних телефонів, SIM-карток мобільних операторів;

- грошових коштів, отриманих злочинним шляхом;

- реєстраційні документи у т.ч. підприємств ПП «Релакс», ТОВ «Ахілл Україна», фізичних осіб-підприємців

- документи, які відображають господарські операції та цивільні правочини, у т.ч. договори між суб`єктами господарювання, громадянами, фізичними особами-підприємцями, додатки до них, акти, довіреності, тощо.

- документи первинного бухгалтерського обліку, у т.ч. підприємств ПП «Релакс», ТОВ «Ахілл Україна», фізичних осіб-підприємців.

- печатки, штампи у т.ч. підприємств ПП «Релакс», ТОВ «Ахілл Україна», фізичних осіб-підприємців.

13.12.2022 в період часу з 07.40 по 09.20 годин слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі і документи:

- флеш-носії інформації, на яких зберігаються банківські ключі в кількості 4 штук;

- печатка ТОВ «Аххіл Україна»;

- первинні бухгалтерські документи ТОВ «Аххіл Україна»;

- ноутбук S/N 49ZB502 чорного кольору та кабель до нього;

- записні книжки з чорновими записами у кількості 3 штук;

- два флеш-накопичувача інформації ключі банківські;

- правоустановчі документи ТОВ «Аххіл Україна» в жовтій папці;

- договори оренди;

- списки товарів в папці рожевого кольору;

- пакет з сім-картки;

- банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Xiomi» imei НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 .

13.12.2022 постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перелічене вище майно було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів..

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі.

Від представника особи, у якої було вилучено вищевказане майно до суду надійшла заява з проханням розглядати клопотання без його участі та заперечення, в яких останній зазначив, що заперечує проти задоволення вказаного клопотання у зв`язку із його необґрунтованістю, просив відмовити у задоволенні клопотання та негайно повернути власнику вилучене майно.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою є особа щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду з клопотанням про арешт майна.

Згідно з ч.3 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, то стосуються арешту майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що буди об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Проте, в даному випадку, слідчим в клопотанні про накладення арешту на майно не зазначено жодної підстави, метою якої є накладення арешту на флеш-носії інформації, на яких зберігаються банківські ключі в кількості 4 штук; ноутбука S/N 49ZB502 чорного кольору та кабель до нього; записних книжок з чорновими записами у кількості 3 штук; списків товарів в папці рожевого кольору та мобільний телефон марки «Xiomi» imei НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 , матеріалами, доданими до клопотання не підтверджуються обставини, на які посилається слідчий. В чому полягає необхідність арешту вищенаведеного майна слідчим не визначено.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Однак, за текстом клопотання не зазначені конкретні факти і докази, що свідчать про те, що вилучене майно в частині (флеш-носії інформації, на яких зберігаються банківські ключі в кількості 4 штук; ноутбука S/N 49ZB502 чорного кольору та кабель до нього; записних книжок з чорновими записами у кількості 3 штук; списків товарів в папці рожевого кольору та мобільний телефон марки «Xiomi» imei НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 ) має відношення до кримінального провадження.

Слідчий суддя при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ проти Об`єднаного Королівства"). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Разом з тим, запропонований прокурором спосіб втручання у право на мирне володіння своїм особи, якій не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, а також з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість його задоволення, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності вищевказаного майна, часткове накладення арешту в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ВИРІШИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 13.12.2022 в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , за адресою мешкання ОСОБА_10 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:

- печатка ТОВ «Аххіл Україна»;

- первинні бухгалтерські документи ТОВ «Аххіл Україна»;

- два флеш-накопичувача інформації ключі банківські;

- правоустановчі документи ТОВ «Аххіл Україна» в жовтій папці;

- договори оренди;

- пакет з сім-картки;

- банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 ;

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1