ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/753/23 Справа № 193/426/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

01 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду міста Кривого Рогу, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, тому він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився засуджений та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі вказує, що ухвала суду є необґрунтованою, просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, оскільки він добросовісною поведінкою і працею довів своє виправлення. У разі задоволення клопотання зобов`язується виконувати усі покладені на нього обов`язки.

Учасники судового розгляду про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явились, клопотання про бажання приймати участь у судовому засіданні від засудженого не надходило, тому колегія суддів, в порядку ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги засудженого за відсутності учасників судового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк,

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді клопотання дотримався вказаних вимог закону, належним чином дослідив всі необхідні умови для умовно-дострокового звільнення засудженого та обґрунтував свою відмову у задоволенні клопотання переконливими доводами, зокрема, що ОСОБА_6 12 разів засуджувався за вчинення тяжких злочинів та відбував покарання у виді позбавлення волі, у 2003 році ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, а 2012 року його звільнено від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 13.03.2020. Під час утримання в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» порушень встановлених вимог режиму утримання в місцях попереднього ув`язнення не допускав, заохочень та стягнень не мав. В подальшому з 17.12.2020 року, міру кримінального покарання став відбувати в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)», де характеризується посередньо, має одне заохочення та одне стягнення, яке погашене в установленому порядку.

Колегія суддів вважає, що процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, всебічно й повно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_6 і на підставі характеризуючих особу засудженого матеріалів, які були в розпорядженні суду та безпосередньо досліджувались при розгляді заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, прийшов до правильного висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.

Колегія суддів звертає увагу, що дані щодо заохочень засудженого ОСОБА_6 мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання. Крім того, дані про особу ОСОБА_6 вказують про його схильність до вчинення злочинів та протиправних діянь, що має суттєве значення при вирішені питання про умовно-дострокове звільнення, яке до нього вже застосовувалось у 2012 році, однак ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 немає.

Відтак, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви засудженого, оскільки, в даному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, а тому для досягнення цілей покарання, з огляду на матеріали справи, умовно-дострокове звільнення засудженого не є виправданим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді