Справа № 1326/9076/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/811/18/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника підсудного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

підсудного - ОСОБА_5

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_9 ,

встановила :

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст. 215 КК України (в редакції 1960 року) та з врахуванням ст. 74 КК України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень КК України обрано йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_10 7273,85 грн. матеріальної шкоди та 300 000 грн. моральної шкоди, а всього 307 273 (триста сім тисяч двісті сімдесят три ) грн. 85 коп.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_11 1108,74 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди, а всього 501 108 (п`ятсот одну тисячу сто вісім) грн. 74 коп.

Цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 06 жовтня 1998 року о 16 год. 15 хв. підсудний ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Опель-Аскона», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись на вул. Васильківського в напрямку до вул. Тургенєва у м. Львові, при виїзді із другорядної дороги, якою є вул. Васильківського, на головну дорогу - вул. Тургенєва, порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, зокрема р.1, п.1.4 , р.16 п.16.10, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» додаток №1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дав дорогу автомобілю «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався на вул. Тургенєва у напрямку до вул. Любінської у м. Львові, внаслідок чого між їх транспортними засобами відбулось зіткнення. В результаті зіткнення керований ОСОБА_13 автомобіль відкинуло на правий по ходу його руху тротуар, де він скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Внаслідок наїзду ОСОБА_14 загинула, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тяжкі тілесні ушкодження. Після наїзду на пішоходів автомобіль «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_2 , скоїв наїзд на стіну будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_13 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

На даний вирок захисник засудженого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати даний вирок та направити справу прокурору на додаткове розслідування в ході якого провести правовий аналіз та оцінку наявним доказам та притягнути винну особу до відповідальності.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що даний вирок є незаконним, необґрунтованим, зокрема таким, що суперечить положенням ст. 323 КПК України в редакції 1960 року. Крім того оскаржуваний вирок суперечить ч.3 ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що висновок суду не базується на беззаперечних доказах, які є в матеріалах справи, а базується на припущеннях.

Дана апеляційна скарга подана через неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Щодо задоволення судом першої інстанції цивільних позовів, вважає, що такі не можуть бути задоволені з тих підстав, що обвинувачення ґрунтується на припущені, а в частині розміру моральної шкоди - такі необґрунтовано великі.

Звертає увагу на те, що вимоги ухвали Апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2016 року судом першої інстанції залишились не виконаними, і як наслідок, залишились не встановленими: траєкторія руху автомобіля ВАЗ 2016 під керуванням ОСОБА_13 , не встановлено на якій відстані був автомобіль ВАЗ 2016 під керуванням ОСОБА_13 , коли останній мав технічну можливість виявити небезпеку для руху, яку йому створив автомобіль, що виїжджав з другорядної дороги, не встановлено також точне розташування транспортних засобів відносно елементів проїзної частини дороги в момент зіткнення, залишилось невстановленим чим спричинено виїзд автомобіля «ВАЗ 2016» під керуванням ОСОБА_13 на правий по ходу руху тротуар з подальшим травмуванням пішоходів - зіткненням чи відворотом водієм автомобіля ВАЗ керма праворуч.

Апелянт покликається про те, що дана справа вже скеровувалася для проведення додаткового розслідування, але вимоги вказані в ухвалі суду виконані не були. Під час допиту ОСОБА_13 в судовому засіданні, останній підтвердив свої покази на досудовому слідстві, але вказав неточні дані обставин справи і суд їм не надав оцінку. Крім того по справі було проведено слідча дія з порушенням чинного законодавства, зокрема не вказано який автомобіль використовувався як аналог автомобіля ОПЕЛЬ, за яких умов проведено експеримент, не перевірені інші параметри ДТП. Тому суд надав доручення на повторне відтворення обставин та обстановки події ДТП, але цього зроблено не було. Тобто висновки у вироку не базуються на безперечних доказах, які є в матеріалах справи, а базуються на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 та його захисників, які підтримали апеляцію адвоката ОСОБА_6 в повному обсязі та просили задовольнити її скасувавши вирок суду першої інстанції та повернути кримінальну справу на додаткове розслідування, думку прокурора та представника потерпілих - адвоката ОСОБА_9 про залишення вироку суду першої інстанції без змін, а апеляції - без задоволення , розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція адвоката ОСОБА_6 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку злочинну за ч.2 ст. 215 КК України, є обґрунтований та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

При перевірці справи колегією суддів не виявлено істотних порушень кримінально-процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 215 КК України.

При перевірці матеріалів справи колегія суддів не встановила обґрунтованих обставин, які б давали підстави для скасування вироку та скерування матеріалів кримінального провадження на додаткове розслідування.

Колегія суддів вважає призначене судом покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину. Судом першої інстанції, у відповідності до чинного законодавства, підставно застосовано до засудженого ОСОБА_5 вимоги ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України та звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Судом апеляційної інстанції не проводилося судове слідство у зв`язку з відсутністю токаї потреби так як винуватість засудженого ОСОБА_5 повністю доведена зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

На переконання колегії суддів по даній справі були виконані всі вимоги які ставилися рішеннями суді різної інстанції. Апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_6 були предметом розгляду в суді першої інстанції і незважаючи на невизнання своєї вини засудженим, його винність у скоєнні злочину повністю доведена доказами, зібраними по справі.

Зокрема показами потерпілої ОСОБА_10 , даними в судовому засіданні про те, що 6.10.98 р. вона з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 поверталась з роботи додому, йшли по тротуару по вул.Тургенєва до вул.Любінської. Коли дійшла до будинку АДРЕСА_1 відчула удар та втратила свідомість, обставин ДТП не бачила. У результаті ДТП їй заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких вона стала інвалідом 1 групи. Тривалим часом лікувалась, їй завдано матеріальну та моральну шкоду, яка не відшкодована по даний час.

Показами потерпілого ОСОБА_13 ,даними в судовому засіданні про те,що він рухався на автомобілі ВАЗ 21061,р.н. НОМЕР_2 по лівій смузі вул.Тургенєва, об`їжджаючи тролейбус,в сторону вул. Кульпарківської із швидкістю 55-60км/год. З вул. Васильківського виїжджав автомобіль «Жигулі»,який виїхав на вул. Тургенева на 0,5м та зупинився на його сигнал. З-за цієї машини, об`їхавши її зліва, раптово,коли він порівнявся з автомобілем ВАЗ, виїхав автомобіль «Опель-Аскона». Він не мав можливості загальмувати та уникнути зіткнення, бо все було раптово, сталось зіткнення з його автомобілем - вдарив його автомобіль в ліве переднє крило. Від удару він втратив свідомість, як виїхав на тротуар не пам`ятає. Гальмування не застосовував, кермо не відвертав. Отямився, коли автомобіль зупинився, в`їхавши в стіну будинку. Вийшовши з автомобіля побачив, що двоє потерпілих лежали на тротуарі, а ОСОБА_16 був під його машиною.

Показами потерпілого ОСОБА_11 , даними в судовому засіданні про те, що 6.10.98 р. він ішов по правому тротуару вул. Тургенєва в напрямку до вул. Любінської, відчув удар, від якого втратив свідомість. Потім дізнався, що на нього здійснено наїзд автомобілем. У результаті наїзду отримав тяжкі тілесні ушкодження, став інвалідом 1 групи ,так як йому ампутували праву нижню кінцівку, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, зазнав моральних страждань. У лікарні його ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_13 не провідували, заподіяну шкоду не відшкодовано. Просив стягнути матеріальну та моральну шкоду.

Показами свідка ОСОБА_15 , даними в судовому засіданні про те, що 6.10.98р. вона разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_20 йшла додому по вул. Тургенєва. Падав дощ і вона зупинилась, щоб витягнути парасолю. У цей момент почула якийсь звук та побачила автомобіль »Жигулі», який рухався по тротуару під кутом по діагоналі на них. Автомобіль наїхав на ОСОБА_10 , ОСОБА_21 та мужчину, що йшов по тротуарі, після цього здійснив наїзд на стіну будинку. Вона викликала «швидку допомогу» та повернулась на місце ДТП. Внаслідок аварії ОСОБА_22 загинула, а ОСОБА_10 отримала тяжкі травми.

Показами свідка ОСОБА_23 , даними в судовому засіданні про те, що вона їхала в автомобілі підсудного, перед виїздом з вул.Васильківського, він зупинився, автомобіль ВАЗ був далеко, рухався у правій смузі руху. Коли повернули на вул.Тургенєва відбулось дотичне зіткнення з автомобілем ВАЗ, якого вона не відчула. Після зіткнення вони зупинились на лівій смузі, жодних розворотів не робили. На тротуарі побачила потерпілих, на яких здійснив наїзд автомобіль під керуванням ОСОБА_13 .

Показами свідка ОСОБА_24 , даними в судовому засіданні про те, що 6.10.98 р. він знаходився в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_13 , рухались з центру по вул.Тургенєва з невеликою швидкістю, не більше 60км/год. в правій смузі руху. Перед перехрестям з вул.Васильківського, об`їхали тролейбус, який стояв на зупинці та їхали по лівій смузі. Несподівано для них з вул.Васильківського виїхав автомобіль «Опель аскона» білого кольору і почав маневр повороту, однак ще до закінчення повороту відбулось зіткнення в праву сторону автомобіля. Даний автомобіль вони не помітили, так як він виїхав з-за автомобіля «Жугулі», що зупинився, даючи їм дорогу. ОСОБА_13 не встиг зреагувати, так як «Опель» виїхав раптово. Від удару з автомобілем «Опель аскона», автомобіль Веселовського відкинуло вправо. Не знає чи міг ОСОБА_13 загальмувати, так як після зіткнення ОСОБА_13 був травмований.

Показами свідка ОСОБА_25 , даними в судовому засіданні про те, що розслідував дану справу у 1998р., було проведено ряд слідчих дій, експертизи та встановлено, що ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Дії ОСОБА_13 , після зіткнення були неконтрольовані, так як в нього відлетіло колесо.

Показами свідка ОСОБА_26 , даними в судовому засіданні про те, що він проводив розслідування даної кримінальної справи після направлення на додаткове розслідування та скерував її до суду. Ним були виконані всі умови ухвали суду-проведено допити, відтворення обстановки та обставин події, експертизи. Обвинувачення було пред`явлено ОСОБА_5 та ОСОБА_13 . Однак, прокуратура скасувала постанову про притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності. Автомобіль під керуванням ОСОБА_13 внаслідок ДТП відкинуло, встановити його траєкторію після зіткнення неможливо, машина стала некерованою.

Показами свідка ОСОБА_27 , даними в судовому засіданні про те, що він розслідував дану кримінальну справу після скерування судом на додаткове розслідування. Ним було скасовано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_13 . Було проведено комплексну експертизу, якою доводилась вина ОСОБА_13 , були всі об`єктивні підстави для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_13 , тому останній був оголошений в розшук.

Показами свідка ОСОБА_28 , даними на досудовому слідстві та перевіреними судом про те, що 6.10.98 р. приблизно о 16.15год він йшов по тротуару вул.Тургенева в сторону пл.Привокзальної. Бачив, що у лівому ряду вул.Тургенева рухався автомобіль «Жигулі» в напрямку до вул.Любінської. Коли цей автомобіль наблизився до перехрестя вул.Тургенева-Васильківського на відстань приблизно 20 м, з вул. Васильківського з лівим поворотом на вул.Тургенева виїхав автомомобіль «Опель». Між автомобілями сталось зіткнення. Чи були ще машини на вул.Васильківського уваги не звернув. В цей час на вул.Тургенева стояв автомобіль «Жигулі» червоного кольору. На його думку, водій ВАЗ 2106 не міг проїхати між вказаним стоячим атомобілем та автомобілем «Опель» та вдарив «Опель» в правий бік. Після зіткнення ВАЗ 2106 викинуло на правий тротуар,де він здійснив наїзд на його співробітників - ОСОБА_21 , ОСОБА_10 та ОСОБА_29 , а потім на стіну будинку АДРЕСА_1

Показами свідка ОСОБА_30 , даними на досудовому слідстві та перевіреними судом т.1а.с.134-135,т.3 а.с50-51)про те, що 6.10.98 р. близько 16.15 він знаходився в якості пасажира в автомобілі «Опель Аскона» на передньому сидінні. Водія і жінку, яка була в машині не знає, так як його просто підвозили. Перед перехрестям вул.Тургенева-Васильківського водій зупинився перевірити чи немає справа машин. Він також подивився вправо та далеко побачив автомобіль зеленого кольору, що швидко рухався в правому ряду. Коли автомобіль «Опель» виконав маневр лівого повороту на вул.Тургенева та рухався по прямій, він почув звук ковзання. Вони проїхали ще 1-2 м та зупинились. Вийшовши з машини, побачив, що ВАЗ зеленого кольору стояв на тротуарі біля стіни будинку, а біля нього лежали люди. На вул. Тургенева інших автомобілів не було. З правої сторони від автомобіля «Опель» на вул. Васильківського автомобілів не було.

У судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_31 ,який пояснив, що висновок складено на підставі наданих вихідних даних та на запитання, які були поставлені перед експертами слідчим.

Протоколом огляду місця події від 6.10.98р. та схемою до нього ,де зафіксовано місцезнаходження автомобілів після ДТП(т.1а.с.5-7).

Протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту від 6.10.98 р.-автомобіля Опель-Аскона р.н. НОМЕР_1 (т.1.а.с.8-9), в якому зазначено пошкодження автомобіля після ДТП- деформація правої передньої дверки 1х0,45, вмятина задньої дверки, вмятина правого переднього крила.

Протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту від 6.10.98 р.- автомобіля ВАЗ 21061 р.н. НОМЕР_2 (т.1а.с.10-11),де вказано пошкодження автомобіля після ДТП- деформація капота,правого і лівого переднього крила,вибите лобове шкло, зміщення передньої стійки,вирвано з правої сторони шарову опору, розбита передня фара,решітка,радіатор, деформація переднього бампера.

Протоколами медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння від 6.10.98р.(т.1а.с.12-13) , згідно яких ОСОБА_5 та ОСОБА_13 були тверезими.

Висновком судово - автотехнічної експертизи №2143 від 30.11.98 р.(т.1 а.с.44-52) про те, що на момент дослідження гальмова система та система рульового управління автомобіля ВАЗ 2106 були несправними, не відповідали вимогам ПДР і знаходились у стані повної відмови. З технічної точки зору несправності, які призвели до повної відмови системи рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ -2106 є наслідком пошкоджень, які отримав цей автомобіль при ДТП . Це означає, що з технічної точки зору, моменту ДТП рульове керування і робоча гальмова система досліджуваного автомобіля були працездатними і могли виконувати свої функції по управлінню,передбачені конструкцією.

Висновком транспортно - трасологічної експертизи №2287 від 17.11.98 р.та фототаблицями до нього (т.1 а.с.82-97), згідно якого в первинний момент зіткнення автомобілі ВАЗ 2106 та Опель Аскона були розташовані під кутом біля 5-10 градусів. Встановити яким чином були розташовані ТЗ в первинний момент зіткнення відносно елементів дорожнього полотна не видається можливим з причин відсутності в матеріалах справи слідової інформації, яка б свідчила про це. Встановити під яким кутом автомобіль марки ВАЗ-2106 здійснював наїзд на бордюрний камінь правого тротуару вул.Тургенєва та в якому місці дороги відбувся цей виїзд на тротуар не видається можливим через відсутність слідової інформації. З моменту виїзду на тротуар до моменту зіткнення із стіною будинку АДРЕСА_1, автомобіль ВАЗ-2106 змінив свій напрямок руху вліво і його повздовжня вісь була розташована майже паралельно відносно стіни будинку. Встановити на який кут з моменту виїзду на тротуар до моменту зіткнення із стіною будинку змінив свій напрямок руху автомобіль ВАЗ не видається можливим. У момент зіткнення автомобіля ВАЗ із стіною будинку повздовжня вісь автомобіля була розташована майже паралельно фронтальній стіні будинку. Встановити конкретне місце або смугу, на якій відбулось зіткнення автомобілів не видається можливим з причин відсутності в матеріалах справи достатньої сукупності слідової інформації, яка б свідчила про це.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 24.11.98 р. (т.1а.с.119-122,т.3 а.с.66-67, 69-70), де ОСОБА_5 та ОСОБА_23 вказали положення автомобіля по вул.Васильківського, де він зупинився перед виїздом на вул.Тургенева - замірами встановлено що віддаль від правого заднього колеса до правої межі проїзної частини вул.Васильківського склала 1,5 м, від переднього правого колеса до цієї межі відстань складала 2,1 м, відстань від правого переднього колеса до ближньої межі проїзної частини вул.Тургенева складала 1 м, а від правого заднього колеса до цієї межі-3,4м, час виїзду до моменту зіткнення склав 7,6 с; момент , коли почув удар-замірами встановлено,що в цей момент віддаль від лівих коліс ТЗ Опель до лівої межі проїзної частини вул. Тургенева склала 0,75 м, віддаль від заднього бампера до ближньої межі проїзної частини вул.Васильківського-12,2 м ; місце зіткнення, розташування автомобіля в момент зіткнення та місце, в якому він побачив автомобіль ВАЗ, що рухався з боку пл.Липневої - це місце знаходиться на віддалі 124 м від правої межі проїзної частини вул. Васильківського по ходу виїзду автомобіля «Опель» та схемою до нього.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 26.11.98 р.,схемою до нього (т.1 а.с.123-125), де ОСОБА_13 вказав, що він рухався на автомобілі ВАЗ 21061 р.н. НОМЕР_2 по вул.Тургенєва у м.Львові у лівій смузі з боковим інтервалом до лівого краю проїзної частини 1,5 м із швидкістю приблизно 60 км/год. При наближенні до перехрестя вул. Тургенева-Васильківського він помітив, що з вул. Васильківського на вул. Тургенева виїжджає автомобіль «Жигулі», який на його сигнал зупинився. Наблизившись до цього автомобіля він помітив, що із-за нього на вул. Тургенева з вул. Васильківського з лівим поворотом виїхав автомобіль «Опель Аскона». Відстань до нього була малою, тому ОСОБА_13 не встиг уникнути зіткнення, а лише на незначний кут вивернув кермо праворуч.Від зіткнення його автомобіль відкинуло на правий тротуар і він здійснив наїзд на пішоходів і стіну. Проведеними замірами встановлено,що автомобіль «Опель» під час зіткнення розміщений наступним чином-від його переднього лівого колеса до краю проїзної частини відстань 0,8 м, від правого заднього-1,5 м. З моменту виїзду з-за автомобіля «ВАЗ» автомобіль «Опель» до моменту зіткнення подолав приблизно 6м за час 1,2сек, 1,4 сек, 1,2 сек.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 01.12.1998р. (т.1а.с.128-131), де ОСОБА_24 показав розміщення автомобілів перед зіткненням та в момент ДТП та схемою до нього, а саме - при наближенні до перехрестя вул. Тургенева-Васильківського з вул. Васильківського на вул.Тургенева частково виїхав автомобіль «Жигулі» зеленого кольору, який на сигнал ОСОБА_13 зупинився. Раптом з-за стоячого автомобіля «Жигулі» на вул. Тургенева виїхав автомобіль «Опель»,виконуючи лівий поворот. ОСОБА_13 зупинитись не зміг,лише дещо повернув кермо праворуч на невеликий кут. Від зіткнення ВАЗ виїхав на тротуар,де здійснив наїзд на пішоходів. Проведеними замірами встановлено,що автомобіль «Опель» в момент зіткнення розміщений таким чином-від його переднього лівого колеса до краю проїзної частини відстань 0,9 м, від правого заднього-1,6 м. З моменту виїзду з-за стоячого автомобіля «ВАЗ» автомобіль «Опель» до моменту зіткнення подолав приблизно 5,5 м.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 7.12.1998 р. (т.1а.с.136-138), під час якої ОСОБА_32 вказав розміщення автомобілів в момент,коли він звернув увагу на перехрестя,почувши звук удару, а також місце виїзду автомобіля ВАЗ на тротуар та схемою до нього. Проведеними замірами встановлено,що автомобіль «Опель» в момент, коли він звернув на нього увагу був розміщений таким чином-ліве переднє колесо знаходилось на відстані приблизно 0,7 м від лівого краю проїзної частини вул. Турегенева, заднє праве-приблизно 1,3 м.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 12.12.1998р.,схемою до нього(т.1.а.с.142-143),під час якого ОСОБА_33 вказала, де вона знаходилась в момент, коли повз неї проїхав автомобіль зеленого кольору,місце де помітила автомобіль білого кольору, а також як повз неї на великій швидкості проїхав автомобіль зеленого кольору.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 16,12.1998р.(т.1.а.с 146-147), де ОСОБА_15 вказала місце,де вона, ОСОБА_10 та ОСОБА_35 знаходились під час ДТП,а також розміщення ТЗ «Жигулі», схемою до протоколу.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 31.12.1998р.(т.1а.с.153-154,т.3 а.с.64-65),де ОСОБА_30 вказав,що автомобіль,в якому він був пасажиром ,виїжджав з вул. Васильківського на вул. Тургенева,перед перехрестям зупинився, а потім продовжив його в лівому ряду вул. Тургенева, він відчув удар ковзання з правого боку, проїхавши кілька метрів автомобіль зупинився,не змінюючи траєкторії руху.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 10.01.1999р.(т.1а.с.158-160), де ОСОБА_28 вказав рух автомобіля ВАЗ відносно лівого краю проїзної частини вул. Тургенева, розташування ТЗ в момент зіткнення та місце виїзду ВАЗ на тротуар,схемою до протоколу.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 12.01.1999р. та від 3.11.2000 р. (т.1а.с.165-167, т.3 а.с.62-63), де свідок ОСОБА_36 вказав місце розташування та руху автомобілів,а також місце виїзду ВАЗ на тротуар.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 18.01.99р. (т.1 а.с.174-177), де свідок ОСОБА_37 вказав на розміщення та рух автомобілів до зіткнення та в момент зіткнення. ,що автомобіль «Опель Аскона» з вул.Васильківського виїхав на вул.Тургенєва з лівої смуги,так як в правій стояв автомобіль «Жигулі`темного кольору,який зупинився,пропускаючи транспорт по вул.Тургенева.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 20.01.1999р.,схемою до нього(т.1 ас.181-182),під час якого ОСОБА_38 показав яким чином рухались та де знаходились автомобілі,орієтовне місце виїзду автомобіля «Жигулі`на тротуар.

Фототаблицею місця ДТП( т.2ас.1-4.)

Висновком повторної комісійної транспортно - трасологічної експертизи №113 від 22.02.1999 р., фототаблицею до нього (т.2а.с.9-15) про те, що передні колеса автомобіля ВАЗ в момент наїзду на бордюр знаходились під деяким гострим кутом по відношенню до лінії бордюра тротуару вул. Тургенева. Встановити абсолютне значення цього кута неможливо. Слідом,який свідчить про це є відгин диску правого переднього колеса ,довжиною 16см.Центр ваги автомобіля ВАЗ рухався під деяким гострим кутом по відношенню до фронтальної стіни буд.44 по вул. Тургенева при збереженні розміщення його повздовжньої осі приблизно паралельно фронтальній стіні цього будинку. Місце зіткнення автомобілів знаходиться на ділянці дороги між вул. Васильківського та місцем розташування молдінга правої передньої дверки автомобіля «Опель Аскона», тобто до місця розміщення речових доказів,які виявлені на вул. Тургенева.

Додатковим Висновком експерта №67/99 від 1.02.99 р.(т.2 а.с.26), згідно якого у ОСОБА_13 виявлено забій головного мозку легкого ступеня,садна та синяки на лівій кисті,синці на спиці носа, на чолі, в потиличній ділянці голови зліва,які утворились від дії тупих предметів,можливо 6.10.98р. від удару в частину салону автомобіля,не виключено,що об ліву стійку при умові знаходження за кермом автомобіля.Травма голови у вигляді забою головного мозку легкого ступеня вбільшості випадків супроводжується порушенням свідомості( від запаморочення до повної втрати свідомості,)яка триває від декількох до 30хв.,тому не виключено,що у ОСОБА_13 після отримання травми голови в момент ДТП мала місце втрата свідомості.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_13 і ОСОБА_5 ,де кожен з них настоював на своїх показах(т.2а.с.34-35).

Протоколами очних ставок між ОСОБА_13 та ОСОБА_23 (т.2а.с.36-38), між ОСОБА_13 та ОСОБА_30 (т.2.а.с.44-45), між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 (т.2а.с.46-47), на яких кожен з них настоював на даних ними показах, крім того ОСОБА_39 вказав, що ОСОБА_13 , на його думку, свідомості не втрачав, кермо не кидав, чи вивертав кермо сказати не зміг, так як з моменту зіткнення не звертав на нього уваги.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_13 і ОСОБА_40 (т.2 а.с.48-49), між ОСОБА_13 та ОСОБА_24 (т.2,.с.50),де ОСОБА_24 та ОСОБА_40 настоювали на своїх показах.

исновком комісійної судово-автотехнічної еквспертизи №261 від 18.05.99р.та таблицями до нього (т2 а.с.63-85) про те, що виходячи з показів ОСОБА_5 , ОСОБА_23 швидкість руху ВАЗ 21061 складала 64,5 км/год., виходячи з показів Демчишака швидкість руху ВАЗ 21061 складала 126 км/год., виходячи з показів ОСОБА_9 швидкість руху ВАЗ 21061 складала 360-540 км/год.(ці покази технічно неспроможні,так як максимальна можлива швидкість руху ТЗ складає 154 км/год.) Виходячи з наведених досліджень експерти встановили,що технічно обгрунтованим може бути лише заданий слідством варіант розвитку механізму ДТП. У ситуації,що склалась, водій ОСОБА_5 у відповідності з вимогами п.16.10 ПДР при проїзді перехрестя нерівнозначних доріг,при русі по другорядній дорозі,мав дати дорогу транспортним засобам ,що наближались до даного перехрестя по головній дорозі. Водій ОСОБА_13 мав діяти відповідно до п.11.2,12.4,12.3 ПДР- мав вести автомобіль по вул.Тургенєва якнайближче до правого краю проїзної частини зі швидкістю не більше як 60км/год.,а у випадку перешкоди чи небезпеки для руху,негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Після зіткнення автомобілів дії або бездіяльність ОСОБА_13 залежать від суб`єктивних факторів та його фізичного стану і не можуть бути оцінені технічними вимогами ПДР. При заданих вихідних даних, водій ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Опель Аскона»,шляхом негайного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. При цьому не виключається ситуація,що ОСОБА_13 до моменту зіткнення і не встигав би привести у дію гальмову систему свого автомобіля. В даному випадку перешкодою був автомобіль «Опель Аскона» під керуванням ОСОБА_5 і передбачити його подальші дії водій автомобіля ВАЗ 21061 був неспроможний і в такій ситуації виконання маневру об`їзду технічно необгрунтоване. При заданих даних по технічно обгрунтованому варіанту розвитку механізму ДТП, причиною настання ДТП з технічної точки зору є факт виїзду автомобіля «Опель Аскона» під керуванням ОСОБА_5 з другорядної на головну дорогу (вул.Тургенева) на такій віддалі до автомобіля ВАЗ 21061,в межах якої водій ОСОБА_13 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_13 і ОСОБА_38 (т.2 а.с.88-89), між ОСОБА_13 і ОСОБА_28 (т.2а.с.91-92),де кожен настояв на даних раніше показах.

Висновком комісійної судово-автотехнічної еквспертизи №1540 від 29.10.1999 р. (т.2а.с.173),згідно якого при заданих судом вихідних даних,в момент виїзду автомобіля «Опель Аскона» на проїзну частину вул.Тургенева,автомобіль ВАЗ-21061 від місця зіткнення міг знаходитись на відстані 78-91,5м. ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. Відкидання автомобіля ВАЗ21061 в задану точку контактування з будинком можливе при кутовому положенні автомобіля «Опель Аскона» відносно осьової лінії вул. Тургенева від 8,2 до 10градусів.Якщо час руху автомобіля «Опель Аскона» з моменту виїзду на проїзну частину вул. Тургенева і до моменту зіткнення складав 1-1,4с,то при таких вихідних даних діями водія ОСОБА_5 для водія ОСОБА_13 ,з технічної точки зору,була створена аварійна ситуація. В умовах аварійної ситуації дії водіїв не ругламентуються технічними вимогами ПДР, а тому дана експертиза не може стверджувати, що дії водія ОСОБА_13 , який намагався уникнути зіткнення відвертаючи кермо праворуч,суперечили ПДР. Якщо виходити з умов,що час руху автомобіля «Опель Аскона» до моменту зіткнення складав 5-6 сек.,то водій ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування. В цьому випадку,оскільки,для водія ОСОБА_13 діями водія ОСОБА_5 була створена небезпека для руху ,то з технічної точки зору,водієві ОСОБА_13 слід було б своєчасно застосувати негайне гальмування. Тому при заданому часі руху автомобіля «Опель Аскона», маневр відвертання,виконаний ОСОБА_13 , з технічної точки зору,не можна вважати обгрунтованим. Визначити експертним шляхом швидкості руху автомобілів неможливо.

Проколами очної ставки від 18.02.99р. між ОСОБА_5 , ОСОБА_23 ОСОБА_30 та ОСОБА_13 (т.2.а.с.34-37,44-45),згідно яких ОСОБА_5 та ОСОБА_23 вказали, що під`їхавши до перехрестя ,побачив по вул.Тургенева автомобіль ВАЗ-2106 зеленого кольору,що рухався на великій швидкості,однак ОСОБА_5 вирішив,що не створить своїми діями перешкод,тому зайняв лівий ряд і продовжив по ньому рух.

Проколом очної ставки від 26.03.99р. між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 (т.2а.с.46-47), згідно якого кожен з них підтвердив раніше дані покази.

Проколами очної ставки від 26.03.99 р. між ОСОБА_13 таОСОБА_40 , ОСОБА_24 , ОСОБА_38 , ОСОБА_28 (т.2а.с.48-50,88-89,91-92), де кожен з них підтвердив раніше дані покази.

Висновком №1540 від 9.10.99 р. комісійної судової автотехнічної експертизи(т.2 а.с.173-183),проведеної ЛНДІСЕ,згідно якої при заданих судом вихідних даних ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Опель» шляхом гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. При розташуванні автомобіля Опель Аскона під кутом 5 градусів відносно повздовжньої осі вул. Тургенева на відстані 12,2…15м від місця виїзду з вул. Васильківського і прямолінійному русі автомобіля ВАЗ на відстані 2,2 м від лівого краю проїзної частини вул. Тургенева автомобіль ВАЗ після зіткнення не попадає в задану точку контактування з будинком, тому такий варіант розвитку дорожньої ситуації технічно не обгрунтований. При розташуванні автомобіля Опель Аскона під кутом 10 градусів відносно повздовжньої осі вул. Тургенева на відстані 12,2…15 м від місця виїзду з вул. Васильківського і прямолінійному русі автомобіля ВАЗ на відстані 2,2 м від лівого краю проїзної частини вул. Тургенева автомобіль ВАЗ після зіткнення попадає в задану точку контактування з будинком, тому такий варіант розвитку дорожньої ситуації технічно можливий. Відкидання автомобіля ВАЗ в задану точку контактування з будинком можливе при кутовому положенні автомобіля Опель відносно осьової лінії вул. Тургенева від 8,2 до 10 градусів. Згідно розрахунків при розташуванні осі автомобіля Опель на віддалі 12,2…15м від місця виїзду з вул. Васильківського автомобіль ВАЗ після зіткнення не попадає в задану точку контактування з будинком, тому такий варіант розвитку дорожньої ситуації технічно не може бути обгрунтований. Проведені дослідження показують,що при контактуванні транспортних засобів траєкторія відкидання автомобіля ВАЗ скерована до правого тротуару вул. Тургенева по ходу руху автомобіля,а місце можливого виїзду на правий тротуар різне (взалежності від заданих вихідних даних). Якщо час руху автомобіля Опель Аскона з моменту виїзду на проїзну частину вул. Тургенева і до моменту зіткнення складав 1…1,4 с,то при таких вихідних даних,діями ОСОБА_5 для водія ОСОБА_13 з технічної точки зору була створена аварійна ситуація. В умовах якої дії водіїв не регламентуються вимогами Правил дорожнього руху,а тому дана експертиза не може стверджувати,що дії водія ОСОБА_13 ,який намагався уникнути зіткнення відвертаючи кермо праворуч,суперечили Правилам дорожнього руху. Якщо виходити з умов,що час руху автомобіля Опель до моменту зіткнення складав 5…6с, то при таких даних водій ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Опель шляхом своєчасного застосування ектренного гальмування, оскільки, діями водія ОСОБА_5 для нього була створена небезпека для руху. Тому при заданому часі руху автомобіля Опель 5..6 с маневр відвертання, виконаний ОСОБА_13 , з технічної точки зору, не можна вважати обгрунтованим.

Висновком експерта №41/2000 від 20.03.2000р.(т.3 а.с.7-11),про те,що у ОСОБА_13 був забій головного мозку легкого ступеня,синці на спинці носа,в лобній ділянці,потиличній ділянці зліва,садна на тілі та пальцях правої кисті,які утворились від тупих предметів 6.10.98р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. У медичній картці стаціонарного хворого е відзначені клінічні симптоми, які підтверджують,що у ОСОБА_13 малася черепно-мозкова травма, а саме-хворий загальмований, сонливий,періодично збуджений, фотореакції пригнічені, рухи очних яблук обмежені в обидві строни, горизонтальний ністагм в обидві сторони,сухожильні рефлекси знижені,відмічались дифузні зміни електроактивності мозгової тканини з вогнищевими пароксизмальними - змінами в лобних областях. В медкарті записано(зі слів родичів),що потерпілий після травми втрачав свідомість. Факт втрати свідомості ОСОБА_13 грунтується тільки на показах останнього. Ні підтвердити,ні виключити факт втрати свідомості ОСОБА_13 після отримання травми голови в момент ДТП немає можливості,у зв`язку з відсутністю об`єктивних судово-медичних даних.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 3.11.2000р.(т3.а.с.62-75) , на якому ОСОБА_5 вказав, що автомобіль ВАЗ білого кольору стояв на лівій смузі вул.Васильківського, вказав відстань, на якій він побачив автомобіль «Жигулі» зеленого кольору, що склала 118 м. Показав місце зіткнення-відстань від переднього лівого колеса до лівого бордюру вул.Тургенева-0,99 м, відстань від заднього лівого колеса до лівого бордюру вул.Тургенева-0,68 м, відстань до осі лівого бордюру вул.Васильківського-6,3 м, відстань по радіусу виїзду 14 м,час виїзду - 6сек. Фототаблицями до протоколу.

Довідкою Львівського обласного центру по гідрометеорології №198 -ГМ від 28.11.2000р.(т.3 а.с.86),з якої вбачається, що 6.10.98 р.о 16.00 була хмарна погода, серпанок, падав дощ. Видимість 6 км.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 11.12.2000 р., фототаблицями до нього (т.3а.с.90-95), згідно якого ОСОБА_28 вказав місцезнаходження автомобілів до та в момент зіткнення.

Протоколами відтворення обстановки і обставин події від 12-13.12.2000 р. (т.3а.с.99-105)з ОСОБА_33 , ОСОБА_40 , ОСОБА_43 ,схемами та фототаблицями до них.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 13.12.2000 р .(т.3а.с.109-110) з ОСОБА_44 , де він вказав місцезнаходження осипу бруду та запчастини на вул.Тургенева .

Протоколом огляду місця події від 14.12.2000 р.(т.3а.с.113-114) за участю потерпілого ОСОБА_11 .

Висновком №2306 судової комплексної медико-автотехнічної експертизи від 14.06.2001р.,проведеної експертами Київського НДІСЕ(т.3а.с.134-137),згідно якого первинний контакт з потерпілими ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,що знаходились в положенні, близькому до вертикального, відбувся з передньою частиною автомобіля ВАЗ-2106,тілесні ушкодження, що виникли у потерпілих внаслідок контактування з автомобілем ВАЗ-2106 В7268ОН,що рухався із швидкістю 60-75 км/год могли утворитись при викладених у постанові про призначення експертизи обставинах.

Висновком №2304/2305 судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 22.07.2001 р., проведеної експертами Київського НДІСЕ (т.3 а.с.143-151), згідно якого найбільш вірогідним розташуванням місця зіткнення слід вважати ліву смугу проїзної частини вул. Тургенева на відстані близько 7-8 м від границі перехрещення проїзних частин вул. Васиьківського-Тургенева близько до центру проїзної частини останньої. Твердження ОСОБА_13 про те, що перед зіткненням керований ним автомобіль рухався на відстані 1,5 м від лівого тротуару не можуть бути визнані технічно спроможними. Переміщення автомобіля ВАЗ-2106 після контакту з автомобілем »Опель Аскона» праворуч було обумовлене обставинами суб`єктивного характеру, зокрема - застосуванням водієм ОСОБА_13 відвороту праворуч. Є підстави вважати версію ОСОБА_5 і однотипні з нею покази свідків щодо механізму ДТП в основному, спроможними з технічної точки зору; немає підстав технічного характеру вважати версію ОСОБА_13 і однотипні з нею покази свідків,потерпілих про перебіг подій такими,що могли мати місце в дійсності,тобто в комплексі їх можна вважати технічно неспроможними. У зв`язку з відсутністю достатньої слідової інформації немає можливості експертним шляхом визначити траєкторію руху автомобіля «Опель Аскона» при виконанні повороту ліворуч. При наближенні до перехрестя водію ОСОБА_13 належало керуватись вимогами п.11.2 ПДР,рухатись по правій смузі проїзної частини вул.Тургенева та виїжджати за її межі лише в дозволених ПДР випадках(при об`їзді перешкоди,обгоні,тощо). Після контакту з автомобілем» Опель Аскона» автомобіль ВАЗ 2106 залишався керованим,тобто водій ОСОБА_13 об`єктивно мав технічну змогу коригувати траєкторію руху транспортного засобу аж до контакту зі стіною будинку,чим пояснюється зміна напрямку його руху після первинного контакту. При наведених умовах віддалення автомобіля ВАЗ 2106 від місця зіткнення знаходилось в межах 100-125 км. В заданих умовах у водія ОСОБА_13 існувала технічна можливість попередити зіткнення шляхом екстренного гальмування. Виходячи з технічно - спроможних даних щодо динаміки переміщення транспортних засобів є підстави вважати,що однобічними діями водія ОСОБА_5 з технічної точки зору,неможливо було б попередити зіткнення і його дії вимогам ПДР не протирічили. З технічної точки зору причиною виникнення ДТП стали технічно необгрунтовані дії водія ОСОБА_13 ,що протирічили вимогам п.п.10.1,11.2,13.3 ПДР .

Як вбачається з письмових пояснень судового експерта Київського НДІСЕ ОСОБА_45 на запитання учасників процесу щодо зазначеного висновку (т.5 а.с.105-114), при проведенні експертизи експерти дотримувались вказівок слідчого щодо джерел отримання вихідних даних,які містила постанова. Експертна оцінка проводилась в межах поставлених запитань. В тексті постанови слідчого ОСОБА_27 про призначення експертизи відсутні відомості щодо руху ВАЗ-2106 по лівій смузі вул.Тургенева в момент виїзду автомобіля Опель з вул. Васильківського та про знаходження нерухомого тролейбуса на зупинці з правого краю вул. Тургенева,тому такі дані не досліджувались і не брались до уваги. Водій ОСОБА_5 мав спершу виїхати на крайню ліву смугу після чого з дотриманням вимог п.10.3ПДР поступово перестроїтись праворуч,не створюючи перешкод водіям,що рухались в попутному напрямку по вільних смугах прямо. Дослідження ними проведено лише з урахуванням технічно спроможних даних,які містили в собі свідчення водія ОСОБА_5 ,а свідчення водія ОСОБА_13 з цих причин до уваги не приймались. Оскільки, відсутні дані про відстань ,яку подолав автомобіль під керуванням ОСОБА_13 з моменту появи в полі його зору автомобіля Опель,неможливо вирішити питання технічної спроможності показів Веселовського про те,що з моменту появи в полі його зору автомобіля Опель до моменту зіткнення ВАЗ-2106 рухався на протяз1 1-1,4с.При умові, якби перед ДТП ВАЗ-2106 рухався по правій смузі вул. Тургенева, маневр пороту ліворуч і виїзд автомобіля ОПЕЛЬ на перехрестя в межах лівої смуги не створював би перешкод чи небезпеки для руху водію ОСОБА_13 і у нього не було б необхідності застосовувати будь-які заходи для відвернення ДТП, оскільки, траєкторії руху автомобілів не перетинались. При заданих експертом даних у ОСОБА_13 не було об`єктивних перешкод технічного характеру у виконанні вимог п.11.2 ПДР-рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини,тому технічна можливість уникнення ДТП з боку водія ОСОБА_13 визначалась виконанням ним хоча б цієї норми ПДР. Грунтуючись на технічноспроможних вихідних даних є підстави технічного характеру вважати,що у ОСОБА_13 в даній дорожній обстановці існувала технічна можливість попередити як зіткнення так і виїзд керованого ним ТЗ на правий тротуар.

Висновком комісійної транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи №893 ЛНДІСЕ від 15.06.2012 р.(т.4а.с.25-30), згідно якого з технічної точки зору, автомобіль «Опель Аскона» може виконати маневр з місця зупинки до місця зіткнення, які зафіксовані у протоколі відтворення обстановки і обставин події від 3.11.2000 р. за участю водія ОСОБА_5 ,подолавши при цьому відстань 14 м за 6сек. Комплекс вихідних даних про обставини ДТП в частині розташування місця первинного контакту автомобілів відносно ближньої до місця пригоди межі проїзної частини вул. Васильківського, параметрів руху автомобіляВАЗ-2106,вказаний водієм ОСОБА_5 - технічно неспроможний. У протоколі відтворення обстановки і обставин події від 3.11.2000р.із свідком ОСОБА_40 (т.3а.с.62-63) відсутня інформація про динаміку руху обох автомобілів,що позбавляє дану експертизу можливості провести кількісний аналіз даних про механізм ДТП. У протоколі відтворення обстановки і обставин події від 11.12.2000р.із свідком ОСОБА_28 (т.3 а.с.90-95) відсутній комплекс вихідних даних,який би дав можливість оцінити технічну спроможність показань даного свідка в частині траєкторій руху автомобілів перед моментом їх первинного контакту.

Висновком експертів за результатами проведення комісійної комплексної транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 31.03.15р.(т.5а.с.137-159),яка відповідно до постанови суду від 25.06.14 р. доручалась експертам Київського та Львівського НДІСЕ, згідно якої в рамках даного дослідження неможливо підтвердити або спростувати покази водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_23 про те, що автомобіль «Опель» перед початком маневру був розташований на правій половині дороги вул. Васильківського та що в момент виїзду автомобіля «Опель» на вул. Тургенева,автомобіль ВАЗ рухався по правій смузі вул.Тургенева. Дані про те,що з початку руху автомобіля «Опель» і до моменту зіткнення з автомобілем ВАЗ минає 6-7сек,а в даний момент автомобіль ВАЗ знаходився на відстані 100-120м від межі перехрестя можуть вважатись технічно спроможними. Вказане водієм ОСОБА_5 положення автомобіля «Опель» в момент зіткнення з автомобілем ВАЗ слід вважати такими, що не узгоджується зі слідовою інформацією,зафіксованою на схемі ДТП та в протоколі ВООП від 13.12.2000р.за участю свідка ОСОБА_43 ,а тому ці пояснення ОСОБА_5 є технічно неспроможними.У експертів немає причин вважати вказане свідком ОСОБА_23 положення автомобля «Опель`на момент первинного контакту неспроможним з технічної точки зору.Перевірити покази ОСОБА_13 щодо швидкості його руху перед ДТП,а також наявності тролейбуса в правій смузі руху не має можливості.Покази ОСОБА_13 в частині незастосування ним перед ДТП гальмування не узгоджуються з зафіксованими пошкодженнями автомобіля «Опель».Вказане ним розташування автомобіля «Опель» в момент зіткнення суперечить встановленому експертизою куту зіткнення та положенню місця удару на автомобілі «Опель»,а тому покази ОСОБА_13 в цих частинах є технічно неспроможними. З технічної точки зору вбачається можливість відвороту автомобіля ВАЗ праворуч безпосередньо перед зіткненням.Технічною причиною виїзду автомобіля ВАЗ на правий тротуар з подальшим травмуванням пішоходів було зміщення цього автомобіля зліва направо відносно повздовжньої осі дороги, принаймі однією із складових якого могло бути застосування водієм ОСОБА_13 маневру відвороту праворуч. Враховуючи неможливість встановлення точного розташування транспортних засобів відносно елементів проїзної частини в момент зіткнення,встановити чи наклались наслідки даного зіткнення на вказане вище зміщення немає можливості. Місце первинного контакту автомобілів знаходилось на проїзній частині вул. Тургенева поза межами перехрещення проїзної частини в крайній лівій смузі,на ділянці між дальнім краєм проїзної частини вул. Васильківського (по напрямку руху автомобіля ВАЗ) та кінцевим положенням автомобіля «Опель». виходити з наявності на місці пригоди осипу,вказаного свідком ОСОБА_43 ,місце зіткнення могло розташовуватись у повздовжному напрямку на ділянці дороги,яка передує місцю розташування вказаного осипу. Встановити взаємне розміщення автомобілів ВАЗ та Опель відносно елементів вул. Тургенева в момент зіткнення лише на основі даних про їх взаємне розміщення в момент первинного контакту,а також швидкість руху автомобілів не видається можливим. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 , з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1,16.10 ПДР; водій ОСОБА_13 , з технічної точки зору,повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4, 11.2, 10.1, 12.3ПДР.Вирішити питання стосовно швидкості руху автомобілів ВАЗ та Опель на основі наданих матеріалів не є можливим.

З метою встановлення та перевірки всіх обставин у справі судом виносилась постанова в порядку ст.315-1 КПК України про проведення повторного відтворення обстановки та обставин події, однак таке не проведено у зв`язку з неявкою учасників, в тому числі підсудного та його захисників, якими було заявлено дане клопотання.

Адвокат ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції в повному обсязі підтримав свою апеляційну скаргу, просив врахувати надані суду додаткові пояснення сторони захисту. Крім того наполягав, що у матеріалах справи відсутні докази того, що від зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_5 з автомобілем під керуванням ОСОБА_13 , останній відкинуло вправо, крім того ОСОБА_13 зовсім не гальмував. ОСОБА_13 рухався по головній дорозі, а ОСОБА_5 виїжджав з другорядної дороги. Був пішохідний перехід і не було світлофора в тому місці. Жодна з експертиз не підтвердила технічну неспроможність ОСОБА_13 загальмувати та уникнути зіткнення. Апелянт наполягав, що відносно ОСОБА_13 безпідставно, з формальних закрито кримінальне провадження. У 2000 році справа була скерована на додаткове розслідування. Слідчий ОСОБА_27 в діях ОСОБА_13 вбачав підстави для притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з чим ОСОБА_13 було оголошено у розшук однак так і не притягнуто до відповідальності і не складено обвинувальний акт, хоча ОСОБА_13 і був допитаний, коли прибув в Україну.

В суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_8 зазначив, що всі проведені у справі експертизи вказують на вину в діях саме водія ОСОБА_13 , який порішив ПДР , зокрема п. 12.3,12.4 , а саме не перевищувати дозволену швидкість в населеному пункті та зменшити швидкість свого автомобіля аж до повної зупинки або безпечного проїзду по правій смузі руху. Цього ОСОБА_13 вчинено не було, особливо коли він виїхав на ліву смугу руху по вул. Тургенєва в м. Львові. ОСОБА_13 підтвердив, що не гальмував в момент зіткнення і після виїзду на тротуар, де наїхав на пішоходів. Вважає, що у вироку не вказано розміщення автомобілів в момент зіткнення та під яким кутом вони роз`їхалися. Наполягає, що в діях водія ОСОБА_5 відсутній склад злочину і це можна довести провівши додаткові розслідування та встановивши винну особу. Зазначає, що не було встановлено механізму ДТП, ОСОБА_13 рухався на великій швидкості, а тому і не встиг зреагувати належним чином на зміну обстановки на дорозі. На полягає, що зіткнення автомобілів не було, а був дотичний наїзд. Вважає, що у вказівки зазначені у постанові Верховного Суду є слушними, а тому просить апеляційну скаргу задовольнити та скерувати на додаткове розслідування.

Однак на питання головуючого судді адвокат ОСОБА_8 підтвердив, що слідчими були вчиненні всі можливі дії по справі, однак наполягає, що по справі не встановлено саме винну в ДТП особу і її не притягнуто до кримінальної відповідальності.

Адвокат ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції просив залишити апеляцію без задоволення а вирок суду першої інстанції без змін. Наполягає, що 21.05.1999 року постановою прокурора було закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 та його визнано по справі потерпілим. У той же час порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за вчинення ДТП. Стосовно покликань сторони захисту засудженого про те, що слідчими не було повторно проведено відтворення обстановки та обставин події, то наголошує, що слідчим було проінформовано всіх учасників справи про необхідність вчинення таких слідчий дій і потерпілий ОСОБА_13 , який прибув з Італії, де вже постійно проживає, а з ним і його захисник ( ОСОБА_9 ) змогли прибути на відтворення обстановки, а засуджений ОСОБА_5 та його захисник, які постійно проживають та знаходяться в України прибути не змогли, мотивуючи невчасним повідомленням. Представник наполягає, що ОСОБА_5 всіляко уникає відповідальності. У додатковому проведення розслідування, на його думку, немає необхідності бо і слідством і судом першої інстанції всі необхідні дії по справі вчинені. Покликання на те, що ОСОБА_13 не гальмував зумовлено тим, що він втатив свідомість та мав шок від ситуації. Покази ОСОБА_5 ні один експерт не прийняв до уваги. ОСОБА_5 виїхав з другорядної дороги на головну та вдалечині бачив автомобіль ОСОБА_13 про що казав і це підтвердили його пасажири, які повідомили що автомобіль останнього їхав на великій швидкості. Відтак ОСОБА_5 мав м можливість та час прорахувати дорожню обстановку та пропустити по головній дорозі ТЗ ОСОБА_13 .

Засуджений ОСОБА_5 підтримав апеляційні вимоги своїх захисників і просив їх задовольнити в повному обсязі . Вини у пред`явленому обвинуваченні не визнав.

Крім того ОСОБА_13 слідчому повідомив, що на той час вже було змінено формат дороги на місці ДТП. Всіх учасників процесу було допитано в судовому засіданні, а на даний час потерпілий ОСОБА_13 постійно проживає в Італії та наміру приїжджати в Україну немає, потерпілий ОСОБА_11 помер. Відтак додатково по справі немає що здійснювати.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засідання просив залишити апеляцію без задоволення,а вирок суду першої інстанції без змін, оскільки немає підстав для додаткового розслідування так як судом першої інстанції проведено повне судове розслідування та з`ясовано всі обставини справи. Всі апеляційні вимоги були предметом розгляду в суді першої інстанції. У постанові Верховного Суду рекомендовано до перевірки всіх доводів апеляції, що зараз і вчинено в суді апеляційної інстанції. Навіть при відсутності встановлення куту зіткнення автомобілів у матеріалах справи наявні інші докази, якими підтверджено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_13 до ДТП був у технічно справному стані . Причинно-наслідковий зв`язок даного ДТП є виїзд з другорядної дорого на головну водія ОСОБА_47 так і недотримання швидкісного режиму водія ОСОБА_13 .

З врахуванням зазначеного вище та доводів висловлених учасниками процесу безпосередньо в суді апеляційної інстанції колегія суддів дійшла переконання, що у даній у кримінальній справі, як органами досудового розслідування так судовим слідством суду першої інстанції було проаналізовано всі наявні в матеріалах справи докази, враховано покази учасників процесу, надані в суді першої інстанції, відтак всі наявні докази узгоджуються між собою та свідчать про наявність в діях ОСОБА_5 порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть та тяжкі тілесні ушкодження потерпілих, тобто саме він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 215 КК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з технічної точки зору дії ОСОБА_5 перебувають в причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. Недотримання ним правил безпеки дорожнього руху призвело до зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_48 у результаті чого його автомобіль було відкинуто на пішохідну зону тротуару, де спричинило наїзд на пішоходів ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відповідно до ст.275 КПК України в редакції 1960 року, розгляд справи проводиться тільки відносно підсудних тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення. У разі необхідності, зокрема, порушити кримінальну справу щодо нових осіб суд додержується правил, установлених в статті 278 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.275 КПК України в редакції 1960 року та провів розгляд відносно ОСОБА_5 в межах пред`явленого йому обвинувачення. Як встановлено судом, відносно ОСОБА_13 було порушено кримінальну справу за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди, та згідно з показаннями свідка ОСОБА_26 , останньому було пред`явлено обвинувачення, однак прокуратурою було скасовано постанову про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зібрані та досліджені у справі докази є достовірними, належними, допустимими, достатніми, оціненими судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному розгляді усіх обставин справи.

Отже, доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неповноту й однобічність досудового та судового слідства, є безпідставними, оскільки вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б про це свідчили.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б виключали можливість прийняття судом законного та обґрунтованого рішення, апеляційним переглядом не встановлено, відтак апеляція адвоката не підлягає до задоволення.

Підстав для скасування вироку, як про це ставиться питання захисником, колегія суддів не вбачає.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у тому числі і у частині відшкодування моральної шкоди, суд виходив із засад розумності та справедливості і при визначенні їх розмірів правильно врахував тяжкість спричинених потерпілим фізичних та моральних страждань, що призвели до істотних змін у їх житті у зв`язку з отриманою травмою, зокрема в результаті ДТП такі стали інвалідами 1 групи, ОСОБА_11 ампутовано ногу, він не мі самостійно обслуговувати себе та потребує сторонньої допомоги, а на даний час вже помер.

З матеріалів справи убачається, що цивільний позов вирішено відповідно до вимог закону, суми відшкодованої шкоди підтверджуються матеріалами кримінальної справи, рішення суду є належно вмотивованим, обґрунтованим, відтак доводи апеляції в цій частині також не заслуговують на увагу.

З врахуванням зазначеного колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підставі для задоволення апеляції сторони захисту та скасування вироку суду першої інстанції, який є законним, обґрунтованим, постановленим у відповідності до чинного законодавства, з врахуванням позицій всіх учасників процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 371,382 КПК України (в редакції 1960 року) , колегія суддів -

ухвалила :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підсудного ОСОБА_5 - залишити без задоволення .

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року року, яким визнано винними ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: