УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року

м. Київ

справа № 757/24992/22-к

провадження № 51 - 1437 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ "Майнінг Експрес" про скасування арешту майна та скасування передачі майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на зазначену ухвалу слідчого судді, оскільки ухвала слідчого судді відповідно до положень ст. 309 КПК не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перевірку ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 310 КПК оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 309 КПК передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК.

Водночас оскарження ухвал слідчого судді, які постановлені в порядку ст. 174 КПК, зокрема щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Зазначене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/18). У цьому висновку вказано, зокрема, що в аспекті положень ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя Київського апеляційного суду, відмовляючи у відкриті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання про скасування арешту майна, дійшов правильного висновку, що зазначена ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала Київського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Також колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи касаційної скарги прокурора про неврахування судом апеляційної інстанції висновків, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у провадженні № 237/1459/17, оскільки висновки у вищезазначеній постанові сформульовані відносно ухвал слідчих суддів, постановлення яких не передбачено КПК, тоді як ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року постановлена в порядку, передбаченому ст. 174 КПК.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення скарги, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3