справа № 401/1426/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2023 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня, одружений, тимчасово не працює, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Знамянського міського суду від 28 жовтня 1998 року за ч.2 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 13 днів;
- вироком Знамянського міськрайонного суду від 17 серпня 2005 року за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 3 місяці 7 днів;
- вироком Світловодського міськрайонного суду від 09 липня 2014 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн.,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна, за таких обставин.
Так, 07 червня 2020 року близько 17 години 30 хвилин, для спільного святкування, ОСОБА_6 на мопеді приїхав у гості до знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які проживають у будинку АДРЕСА_2 , та які, за їх попередньою домовленістю, чекали його з дружиною.
Перебуваючи у приміщенні вказаного будинку ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, з проханням повернути йому борг в сумі 100 грн.
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , визнаючи свій борг, просили ОСОБА_6 почекати з поверненням через відсутність грошових коштів, через що між ними та ОСОБА_6 виникла сварка.
Будучи у збудженому стані, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , не зважаючи на їх обіцянки повернути борг, з жіночої сумочки ОСОБА_4 , яку виявив на дивані у приміщенні кімнати, відкрито викрав її мобільний телефон марки «Motorola CE 0168» чорного кольору, вартістю 213 грн., та з телевізору, відкрито викрав цифровий ефірний приймач до телевізору марки «Т23», чорного кольору, вартістю 367,97 грн., пообіцявши повернути вказане майно після повернення йому боргу в розмірі 100 грн., після чого покинув вказаний будинок та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , як і під час досудового розслідування, в інкримінованому йому злочині винуватим себе не визнав, та пояснив, що дійсно 07 червня 2020 року, близько 17 години 30 хв., для святкування Трійці приїхав у гості до знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які проживають у будинку АДРЕСА_2 , які за спільною попередньою домовленістю чекали його з дружиною. В той час його дружина, ОСОБА_8 , купляла продукти харчування у магазині. У приміщенні вказаного будинку він запитав у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, коли вони повернуть йому борг в сумі 100 грн., який не повертали два місяці. Через неповернення боргу між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , визнаючи свій борг, просили його почекати з поверненням через відсутність грошових коштів. Будучи у збудженому стані, в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , не зважаючи на їх обіцянки повернути борг, він забрав з жіночої сумочки ОСОБА_4 її мобільний телефон марки «Motorola CE 0168» чорного кольору, та з телевізору - цифровий ефірний приймач до телевізору марки «Т23», чорного кольору, пообіцявши повернути вказане майно після повернення ними боргу в розмірі 100 грн. Він не штовхав ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Після того як він забрав вказане майно, він покинув вказаний будинок, та прийшов до себе додому. Після приїзду до нього працівників поліції, ОСОБА_4 йому зателефонувала, запросила до себе та повернула йому заборговані 100 грн. Він взяв 100 грн. 13 червня 2020 року він повернув ОСОБА_4 телефон та цифровий ефірний приймач до телевізору. Просив суд врахувати, що він не застосовував насильства стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 під час вказаних дій. Пояснив, що просив пробачення у потерпілої, та примирився з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Він щиро кається у тому, що забрав чуже майно, та просив суворо його не карати.
Крім пояснень ОСОБА_6 про обставини заволодіння чужим майном, його винуватість у відкритому викраденні чужого майна повністю доведена доказами в справі, які досліджено в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що мешкає з ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_2 . Вони тривалий час знайомі та підтримують дружні стосунки з ОСОБА_6 та його дружиною, і разом відзначають свята. У травні 2020 року вони позичили у ОСОБА_6 100 грн., які обіцяли повернути. 07 червня 2020 року вона з чоловіком були на цвинтарі на поминках, після чого повернулися додому. По дорозі вони зустріли ОСОБА_6 , якого запросили з дружиною до себе відзначити ОСОБА_9 . Вона з чоловіком були випивші. Коли вона з чоловіком були дома, до них приїхав ОСОБА_6 . Зайшовши з їх дозволу в будинок, ОСОБА_6 почав розмову про повернення йому боргу в сумі 100 грн. Вони відповіли, що на той час не мали грошей в сумі 100 грн. для повернення боргу, та пообіцяли повернути пізніше. Через неможливість повернення боргу між ними виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_6 сказав, що забере її мобільний телефон та приставку до телевізора, та поверне їх після повернення ними боргу в сумі 100 грн. Після чого ОСОБА_6 забрав її мобільний телефон та приставку до телевізора, і пішов. ОСОБА_6 не застосовував ніякого насильства щодо неї та її чоловіка ОСОБА_7 . Вона обідилася на ОСОБА_6 і на емоціях викликала поліцію, в чому вважає себе винуватою. Працівники поліції оформили документи про викрадення ОСОБА_6 у неї мобільного телефону та приставки до телевізора. Через деякий час ОСОБА_6 повернув їй вказане майно. Обвинувачений ОСОБА_6 прохав у них пробачення, і вона його пробачила. У неї відсутні будь-які претензії до ОСОБА_6 , тому просить суд не карати ОСОБА_6 за вчинене.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що дійсно перед Трійцею він зайняв у ОСОБА_6 100 грн., та пообіцяв повернути на ОСОБА_9 . На Трійцю він з дружиною ОСОБА_4 повернулися з поминок, та були в нетверезому стані. Подорозі вони зустріли ОСОБА_6 , якого запросили з дружиною до себе відзначити ОСОБА_9 . Коли вони були дома, до них приїхав ОСОБА_6 . Зайшовши з їх дозволу в будинок, ОСОБА_6 почав розмову про повернення йому боргу в сумі 100 грн. Вони відповіли, що на той час не мали грошей в сумі 100 грн. для повернення боргу, та пообіцяли повернути пізніше. Через неможливість повернення боргу між ними виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_4 продемонструвала свою сумочку в підтвердження відсутності грошей. ОСОБА_6 сказав, що забере її мобільний телефон та приставку до телевізора, та поверне їх після повернення ними боргу в сумі 100 грн. Після чого ОСОБА_6 забрав мобільний телефон та приставку до телевізора, і пішов. ОСОБА_6 не застосовував ніякого насильства до них. ОСОБА_4 обідилася на ОСОБА_6 і на емоціях викликала поліцію. Працівники поліції оформили документи про викрадення ОСОБА_6 мобільного телефону та приставки до телевізора. Через деякий час ОСОБА_6 повернув вказане майно. Він повернув ОСОБА_6 100 грн. Обвинувачений ОСОБА_6 попросив у них пробачення. У них не має будь-яких претензій до ОСОБА_6 .
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 пояснила, що 07 червня 2020 року її разом з чоловіком ОСОБА_6 запросили у гості знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з якими вони підтримували дружні стосунки. Вона пішла за продуктами в магазин, а ОСОБА_6 перший пішов до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Через деякий час ОСОБА_6 повернувся, та розповів, що між ним та ОСОБА_4 і ОСОБА_7 стався скандал через неповернення ними боргу. ОСОБА_6 приніс до дому від ОСОБА_4 та ОСОБА_7 мобільний телефон та приставку до телевізора, які забрав для того щоб примусити їх повернути заборговані 100 грн. Після приїзду поліції, ОСОБА_6 повернув вказане майно, а йому повернули 100 грн.
Винуватість ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна повністю підтверджується зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами: - протоколом про прийняття заяви ОСОБА_4 від 07 червня 2020 року про кримінальне правопорушення, а саме, про те, що знайомий ОСОБА_10 07 червня 2020 року заволодів її майном; - результатами проведеного огляду місця події, які зафіксовані в протоколі огляду місця події від 07 червня 2020 року де було вчинено відкрите викрадення майна ОСОБА_4 ; - результатами проведеного огляду місця події, які зафіксовані в протоколі огляду місця події від 17 червня 2020 року про вилучення мобільного телефону та іншого майна у ОСОБА_4 , яка пояснила, що вказане майно 07 червня 2020 року у неї дома викрав ОСОБА_6 , та 13 червня 2020 року вказане майно ОСОБА_6 повернув; - речовими доказами, мобільний телефон марки «Motorola CE 0168» чорного кольору, та цифровий ефірний приймач до телевізору марки «Т23», чорного кольору; - заявою потерпілої ОСОБА_4 від 17 червня 2020 року про відсутність претензій до ОСОБА_6 ; - висновком судово-товарознавчої експертизи від 24 чепрвня 2020 року №1997, згідно якого ринкова вартість: - мобільного телефону марки «Motorola CE 0168», 2012 р.в. складає 213 грн.; - цифрового ефірного приймача до телевізору марки «Т23», становить 367,97 грн.
Суд перевірив версію сторони обвинувачення щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , та визнає її такою, що не відповідає фактичним обставинам вчиненого злочину.
Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_6 07 червня 2020 року, під час сварки, так і під час заволодіння телефоном та приймачем до телевізору, не застосовував будь-якого насильства щодо потерпілої ОСОБА_4 .
Суд зазначає, що під час судового засідання прокурором не було надано суду будь-яких доказів, які б доводили, що під час відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_6 застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .
Отже, в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено достовірними, належними та допустимими доказами, що обвинувачений ОСОБА_6 , в ході відкритого викрадення майна ОСОБА_4 , застосував щодо неї насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , і таких доказів не встановлено в ході судового розгляду справи.
Враховуючи викладене, за результатами судового розгляду, суд не може погодитися з наданою органом обвинувачення кваліфікацією діяння ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, та вважає її помилковою.
Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.186 КК України грабіж з об`єктивної сторони є відкритим викраденням чужого майна, тобто вилученням майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення. Водночас і особа, яка викрадає майно, усвідомлює, що її дії помічені іншими і оцінюються ними як викрадення. Але вона ігнорує це. Грабіж вважається закінченим, коли майно вилучене і винний має реальну, хоча б початкову, можливість розпорядитися ним як власним (винести, сховати, передати, викинути тощо). З суб`єктивної сторони грабіж передбачає тільки прямий умисел, тобто, що особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, відкрито вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду. Обов`язковими суб`єктивними ознаками є корисливий мотив та корислива мета.
Суд погоджується з доводами сторони захисту, що під час вчинення відкритого вилучення чужого майна, ОСОБА_6 власнику майна ОСОБА_4 та присутньому боржнику ОСОБА_7 пообіцяв повернути майно, яке він вилучав без дозволу власника майна, за умови повернення ОСОБА_7 боргу.
Разом з цим, суд звертає увагу, що потерпіла ОСОБА_4 , як власниця майна, не мала перед ОСОБА_6 боргових зобов`язань, не надавала ОСОБА_6 права на відкрите вилучення її майна, сама повідомила поліцію про відкрите викрадення її майна та викликала поліцію на місце пригоди, власноруч заповнила протокол прийняття заяви про кримінальну відповідальність від 07 червня 2020 року в якому, після попередження її працівником поліції про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 383 Кримінального Кодексу України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, власноруч записала, що 07 червня 2020 року її знайомий односельчанин на ім`я ОСОБА_10 у неї дома відкрито заволодів її майном.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 переконала суд, що повідомляючи поліцію про вчинене ОСОБА_6 07 червня 2020 року кримінальне правопорушення, вона діяла свідомо, без будь-якого примусу, та з метою захисту свого порушеного права на власність.
Також, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що вилучаючи без дозволу потерпілої ОСОБА_4 її майно, він вчиняв свої дії свідомо та з корисливх мотивів, з метою примусити у такий спосіб співмешканця потерпілої, ОСОБА_11 передати йому грошові кошти.
Враховуючи викладене, суд визнає помилковою позицію сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу відкритого викрадення чужого майна (грабіж) потерпілої ОСОБА_4 .
Досліджені в судовому засіданні докази прямо доведять наявність в діянні ОСОБА_6 як об`єктивної сторони так і суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування та стороною обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України не доведено та дії останнього кваліфіковано не правильно, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.186 КК України, за якою вину останнього доведено повністю, а вчинене ним необхідно кваліфікувати, як відкрите викрадення чужого майна.
Досліджені судом і перелічені у вироку докази є належними і допустимими, оскільки з урахуванням припису положень ст.ст.85, 86 КПК України кожен окремо і у своїй сукупності підтверджують обставини щодо вчинення обвинуваченим злочину, вони є достовірними і отримані у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом порядку.
Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази в їх єдності, і сукупності, та у взаємозв`язку, суд доходить висновку, що зібрані докази є належними, допустимими, достовірними та поза розумним сумнівом достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину проти власності. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто за ч.1 ст.186 КК України.
При призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України, з врахуванням роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що характеризують злочини (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_6 скоєно умисний корисливий нетяжкий злочин проти власності, він не працює, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд враховує інформацію, що характеризує обвинуваченого, яка міститься у досудовій доповіді уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без обмеження чи позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить відшкодування завданої шкоди, примирення обвинуваченого з потерпілою, та активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих покарання обставин органом обвинувачення не виявлено та в ході судового розгляду не встановлено.
З урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, ОСОБА_6 слід призначити покарання, передбачене ч.1 ст.186 КК України, без ізоляції обвинуваченого від суспільства, у виді громадських робіт на певний строк.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.
Речовий доказ у справі: - мобільний телефон марки «MOTOROLA CE 0168», в корпусі сірого кольору; - зарядний пристрій до мобільного телефону марки «MOTOROLA CE 0168»; - цифровий ефірний приймач до телевізору марки «Т23» в корпусі чорного кольору; - сонцезахисні окуляри китайського виробництва, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , залишити потерпілій за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається іншим учасникам судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом