Справа № 953/6204/22
Провадження № 1-кп/953/923/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001839 від 08 вересня 2022 року у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06 квітня 2007 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

11 вересня 2007 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. 29 березня 2011 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину строку на 1 рік 3 місяці 24 дні;

07 червня 2012 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі. 11 березня 2015 року звільнений з ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» по відбуттю строку покарання;

19 червня 2018 року Київським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

30 квітня 2021 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України до 6 місяців 10 днів позбавлення волі. 09 листопада 2021 року звільнений з ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 , 07.09.2022 близько 18:00, знаходячись біля торгівельного магазину СР № 123, який розташований на ринку «Барабашово» по АДРЕСА_2 та в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та продовжено Указом Президента України ОСОБА_7 № 573/2022 від 12 серпня 2022 року на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його злочинними діями, взяв в магазині хутряні виробі, а саме шуби та дублянки в кількості 11 шт. вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 424М від 21 вересня 2022 року 9300 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 424М від 21 вересня 2022 року 9300 гривень.

Указаними діями ОСОБА_3 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинене обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням слухати кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 без його присутності, просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до чинного законодавства на розсуд суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує та пояснив про обставини, викладені в обвинувальному акті. Покарання просив призначити з урахуванням положень ст. 75 КК України, посилаючись на незадовільний стан здоров`я.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просила призначити ОСОБА_3 покарання з урахуванням положень ст. 69 КК України та ст. 75 КК України, посилаючись на те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, має незадовільний стан здоров`я.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_3 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їхньої позиції. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та висновки судових експертиз, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування також визнавав свою винуватість. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, епізод злочинної діяльності, його вид, суспільну небезпечність та наслідки. Також, суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочинів з корисливих мотивів, не працевлаштований.

Разом з тим, у судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку, передбаченому ст.ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченого, а також сприятиме його виправленню, тобто відповідає меті покарання.

При цьому, призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Вирішення питання щодо обраного запобіжного заходу.

У кримінальному провадженні ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, строком до 22 січня 2023 року включно.

Ураховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження клопотань про зміну запобіжного заходу від сторін кримінального провадження на розгляд суду не надходило, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

5.3. Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати, а саме: витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 424М від 21 вересня 2022 року у розмірі 566,31 грн., відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

5.4. Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

5.5. Заходи забезпечення кримінального провадження.

Питання про скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2022 року та від 15 вересня 2022 року, суд вирішує відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2022 року на вилучене майно, а саме: металевий замок «СВ Top Security», з ознаками експлуатації та слідами іржі; металевий ключ з гравіюванням на ньому «СВ».

Речові докази: металевий замок «СВ Top Security», з ознаками експлуатації та слідами іржі; металевий ключ з гравіюванням на ньому «СВ», що передані на зберігання до камери схову ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 0001839 від 31 жовтня 2022 року, після набрання вироком законної сили знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2022 року на вилучене у ході огляду місця події від 07 вересня 2022 року за адресою: м. Харків, вул. Амурська, 1, майно: куртку чорного кольору, на замочку, на капюшоні мається хутро біло-сірого кольору, з біркою на рукаві SIZE 100см, № 19056, COL 01, QC 12XL; дублянку чорного кольору, на замочку, на капюшоні мається хутро біло-сірого кольору, без бірки в середині мається нашивка «FA FURS» «58»; дублянку чорного кольору, на замочку, на капюшоні мається хутро біло-сірого кольору, з біркою на замку SIZE 010101, № 1855-110, COL 46, BRAND 06; дублянку чорного кольору, на зав`язках, на капюшоні мається хутро чорного кольору, без бірки в середині є нашивка «YISHANAI, Classic Fashion, 6 XL; дублянку коричневого кольору,, на замочку, на капюшоні мається хутро біло-коричневого кольору, з біркою на рукаві SIZE L, № HJ-1662, CL BK, LENTH 90 см; шубу коричневого кольору, зі штучного хутра, без бірки, в середині мається нашивка «Українське хутро XL»; шубу білого кольору, зі штучного хутра, з біркою на рукаві SIZE 50, № JM16075, COL white, QC 90 cm, в середині мається нашивка «LFL 6868»; шубу чорного кольору, зі штучного хутра, без бірки; шубу чорного кольору, зі штучного хутра, без бірки, в середині мається нашивка «Exclusive collection»; шубу чорного кольору, зі штучного хутра, з біркою на рукаві SIZE 50, № JM16075, COL brown, QC 105 cm, в середині мається нашивка «LFL 6868»; шубу чорного кольору, зі штучного хутра, з біркою на рукаві SIZE 50, № НОМЕР_1 , COL black, QC 105 cm, в середині мається нашивка «LFL 6868», які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази: куртку чорного кольору, на замочку, на капюшоні мається хутро біло-сірого кольору, з біркою на рукаві SIZE 100см, № 19056, COL 01, QC 12XL; дублянку чорного кольору, на замочку, на капюшоні мається хутро біло-сірого кольору, без бірки в середині мається нашивка «FA FURS» «58»; дублянку чорного кольору, на замочку, на капюшоні мається хутро біло-сірого кольору, з біркою на замку SIZE 010101, № 1855-110, COL 46, BRAND 06; дублянку чорного кольору, на зав`язках, на капюшоні мається хутро чорного кольору, без бірки в середині є нашивка «YISHANAI, Classic Fashion, 6 XL; дублянку коричневого кольору,, на замочку, на капюшоні мається хутро біло-коричневого кольору, з біркою на рукаві SIZE L, № HJ-1662, CL BK, LENTH 90 см; шубу коричневого кольору, зі штучного хутра, без бірки, в середині мається нашивка «Українське хутро XL»; шубу білого кольору, зі штучного хутра, з біркою на рукаві SIZE 50, № JM16075, COL white, QC 90 cm, в середині мається нашивка «LFL 6868»; шубу чорного кольору, зі штучного хутра, без бірки; шубу чорного кольору, зі штучного хутра, без бірки, в середині мається нашивка «Exclusive collection»; шубу чорного кольору, зі штучного хутра, з біркою на рукаві SIZE 50, № JM16075, COL brown, QC 105 cm, в середині мається нашивка «LFL 6868»; шубу чорного кольору, зі штучного хутра, з біркою на рукаві SIZE 50, № НОМЕР_1 , COL black, QC 105 cm, в середині мається нашивка «LFL 6868», після набрання вироком законної сили вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 424М від 21 вересня 2022 року у розмірі 566,31 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1