Справа №645/1358/23
Провадження №1-кс/645/383/23
У Х В А Л А

іменем України

12 квітня 2023 року Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецьк Пензенської області, росія, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулась до суду із вказаним клопотанням, де зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи значення своїх дій та можливі наслідки, бажаючи діяти саме таким чином, незаконно, без передбаченого законом дозволу, передбаченого Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України 21.08.1998 р. № 622, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому місці та у невстановлений період часу, але не пізніше квітня 2023 року, отримав від невстановленої (невстановлених) під час досудового розслідування особи (осіб) предмет схожий на корпус ручної гранати РГД-5, предмет схожий на корпус ручної гранати Ф-1 та два предмети схожі на два запали (підривачі) типу УЗРГМ, які у подальшому став зберігати у себе.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети щодо незаконного придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 10.04.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, буд. 82-А, слідчим СВ ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області в період часу з 20.26 год. по 21.20 год. виявлено та вилучено згідно акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 10.04.2023 наступне: предмет схожий на корпус ручної гранати РГД-5, предмет схожий на корпус гранати Ф-1 та два предмети схожі на два запали (підривачі) типу УЗРГМ.

11.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Слідчий зазначає, що вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 10.04.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , за участі ОСОБА_5 під час якого виявлено та вилучено предмет схожий на корпус ручної гранати РГД-5, предмет схожий на корпус гранати Ф-1 та два предмети схожі на два запали (підривачі) типу УЗРГМ; наданому акті перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 10.04.2023 відповідно до якого встановлено, що під час огляду місця події від 10.04.2023 за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, буд. 82-А, виявлені та вилучені предмети: предмет схожий на корпус ручної гранати РГД-5, предмет схожий на корпус гранати Ф-1 та два предмети схожі на два запали (підривачі) типу УЗРГМ.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він уродженець м. Кузнецьк Пензнеської області, росія, громадянин України, водій ДТТ, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до санкції вказаної статті передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, враховуючи вищевикладені обставини в своїй сукупності вони свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, можливість перетину державного кордону України або лінії розмежування непідконтрольної території України зі спеціальним статусом, в якій діє операція об`єднаних сил, які географічно розташовані на невеликій відстані від місця проживання ОСОБА_5 та розуміючи можливість настання кримінальної відповідальності та призначення у майбутньому покарання за вчинені ним вищевказані дії, вбачається ризик того, що він може переховуватись від органу досудового розслідування або суду. Оскільки, ОСОБА_5 вчиняв вказаний злочин у розсудливому, послідовно девіантному порядку, відчуваючи безкарність за вчинені ним дії та відсутність у останнього законних джерел для існування вбачається наявність ризику вчинення ним нового злочину та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися до органу досудового розслідування, прокурора або суду, тим самим затягувати строки досудового розслідування та судового розгляду. Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Також слідчий зазначає, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. У зв`язку з чим слідчий вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків і його належну поведінку. Беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, може переховуватись від органу досудового розслідування, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити займатись злочинною діяльністю, незаконно впливати на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, все це свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, подане слідчим.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зазначив, що він офіційно працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце мешкання в м. Харкові із цивільною дружиною.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання слідчого заперечував, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 вину визнає, раніше не засуджений, має постійне місце проживання, має неповнолітню дитину, працює водієм. Просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою домашній арешт в нічний час доби.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Матеріали справи свідчать про те, що в провадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській областізнаходиться кримінальне провадження № 0000450 від 10.04.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

11.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення злочину.

Вказаний злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

На час розгляду справи надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, перебуває у цивільному шлюбі, таким чином, суд вважає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, що значно зменшує ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилався слідчий та прокурор.

Даних про невиконання процесуальних обов`язків підозрюваного суду також не надано.

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з недоведеністю прокурором обставин, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст.194 КПК України (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні).

За таких обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також наявності обґрунтованої підозри та існування вказаних вище ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, який є найбільш суворим, а саме домашнього арешту в нічну пору доби, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на строк, що не перевищує два місяці.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 206, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати зазначене місце проживання з 22:00 до 06:00 години наступної доби, строком на 2 місяці до 10.06.2023 р. включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

- не виїжджати за межі м. Харків без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1