У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2350/22

№ 1-кп/183/663/23

28 лютого 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської обл.

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання захисника ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000374 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої директором ТОВ «Альтернативтеплосервіс», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

встановив:

під час проведення досудового розгляду обвинувального акту захисником ОСОБА_3 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування клопотання захисник вказав, що в провадженні Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходилося кримінальне провадження № 0000095, внесеного до ЄРДР 30.01.2021 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області від 09.05.2022 року було виділено з вказаного кримінального провадження матеріали досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у вчинені якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

28.05.2022 р. прокурором ОСОБА_5 було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000374 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Наразі вказаний обвинувальний акт знаходиться в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до вказаного обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Враховуючи обставини справи, а також порушення органом досудового розслідування норм КПК України, вважаю, що вказане кримінальне провадження підлягає закриттю з огляду на те, що після повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 22.02.2022 року, закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України - з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене ...п.4 - протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 КПК України - строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації про продовження строків досудового розслідування після вручення підозри.

Таким чином досудове розслідування повинно було бути закінченим до 22.04.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Так, згідно ч. 5 ст. 219 («Строки досудового розслідування») КПК України: строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 290 («Відкриття матеріалів іншій стороні») КПК України: сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Тобто, згідно вказаної норми КПК України, що є обов`язковою для виконання, факт фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування повинен бути процесуально відображений та підтверджений письмово сторонами кримінального провадження. Тільки з цього моменту можна говорити про фактичне відкриття матеріалів досудового розслідування стороною обвинувачення, надання до них доступу, тобто саме після цього починається така процесуальна стадія, як ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, що здійснюється в рамках ст. 290 КПК України.

Слід відзначити, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що фактично сторона захисту розпочала ознайомлення із матеріалами кримінального провадження лише 11.05.2022 року, тобто вже поза межами строку досудового розслідування.

Більш того, 27.04.2022 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, що в свою чергу вказує на те, що зміна підозри відбулась поза межами строку досудового розслідування, а отже обвинувальний акт не відповідає підозрі врученій 22.02.2022 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

За змістом ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством України на прокурора покладається обов`язок протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, прийняти одне із рішень, перелічених в ч. 2 ст. 283 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 290 КПК України стадія завершення досудового розслідування розпочинається після того, як сторона обвинувачення виконає свій обов`язок щодо здійснення повідомлення підозрюваного, його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів.

Після виконання першої стадії завершення досудового розслідування, тобто після здійснення відповідного повідомлення стороні провадження, згідно із ч. 2 ст. 290 КПК України, розпочинається друга стадія завершення досудового розслідування, яка полягає у наданні доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в розпорядженні сторони обвинувачення.

І тільки після закінчення другої стадії завершення досудового розслідування, сторона кримінального провадження починає знайомитись з наявними матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 спи 219 КПК України саме строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а не строк з моменту прийняття процесуального рішення у вигляді повідомлення про завершення досудового розслідування - не включається у строки, передбачені цією статтею.

Крім того ст. 290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Аналіз зазначених норм дає право прийти до висновку, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування починається саме з моменту надання прокурором чи слідчим доступу до матеріалів досудового розслідування, а не з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування.

Крім того, рішення про завершення досудового розслідування може бути прийняте раніше, ніж; буде прийнято рішення про надання доступу до матеріалів.

При цьому маю звернути увагу суду на те, що у разі посилання сторони обвинувачення на той факт, що досудове розслідування було зупинене на підставі постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного є розшук від 27.02.2022 року, яка була скасована постановою заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області від 29.03.2022 року, вважаю за необхідне наголосити на наступному.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Варто зазначити, що строк притягнення особи до кримінальної відповідальності обраховується із дня повідомлення такій особі про підозру, так як саме з цього часу, Законом передбачені суттєві обмеження її прав та свобод, та саме з цього часу в неї виникають процесуальні обов`язки, регламентовані Кримінальним процесуальним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і справедливим судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).

Положення статті 280 КПК України, з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 280 КПК України, Досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: оголошено в розшук підозрюваного.

При цьому згідно ч. 2 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Виходячи з конструкції вказаних норм КПК, логічним дійти висновку, що зупинення досудового розслідування має відбутись лише після оголошення в розшук підозрюваного, чому передує виконання слідчим обов`язок здійснити всі можливі дії для здійснення розшуку підозрюваного.

Згідно з положеннями ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, після зупинення досудового розслідування, у разі відсутності підстав для його зупинення, досудове розслідування відновлюється, а не скасовується постанова про його зупинення.

Отже з викладеного вбачається, що скасування постанови про зупинення досудового розслідування має відбуватися лише в тому випадку, коли встановлено незаконність та необґрунтованість, постанови про зупинення досудового розслідування.

Зазначений висновок підтверджується й нормами п. 7 ч. 2 ст. 36 КПК України, в силу якої, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.

Таким чином, вважаємо, що необхідності у зупиненні досудового розслідування не було, оскільки сторона обвинувачення не виконала належним чином всіх необхідних дій, які б передували б зупиненню провадження.

З врахуванням наведеного вважаємо, що враховуючи загальні принципи кримінального судочинства, а також враховуючи відповідні норми Конституції України, скасування незаконної постанови про зупинення досудового розслідування, тягне за собою правові наслідки у вигляді включення строку, незаконно зупиненого досудового розслідування, до загального строку досудового розслідування.

Відтак, як вже зазначалося, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_4 22.02.2022 року, а зупинення досудового розслідування відбулось незаконно, строк досудового розслідування мав закінчитися 22.04.2022 року.

Відповідно до обвинувального акту та додатків до нього, його складено 28.05.2022 року, тобто поза межами строків досудового розслідування, який закінчився 22.04.2022 року.

Оскільки за змістом ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, то, саме в межах цього строку, прокурор, або слідчий за його дорученням, в тому числі, зобов`язані повідомити підозрюваному, його захиснику, та іншим учасникам провадження, про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів досудового розслідування, скласти і затвердити обвинувальний акт, та звернутись з обвинувальним актом до суду.

В обґрунтування вказаної позиці є наступна судова практика:

- постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 01.07.2021 р. у справі № 752/3218/20, провадження № 51-2066км21;

- роз`яснення Верховного суду України щодо процесуального механізму підтвердження факту надання стороні доступу до матеріалів кримінального провадження, що викладені зокрема в постанові № 51-3739км19 Верховного суду України від 11.12.2019 року, у справі № 279/1513/17 (захисник у касаційній скарзі зазначав, зокрема, про те, що суди не звернули уваги на те, що стороною обвинувачення всупереч ст. 290 КПК України не було надано доступу до матеріалів кримінального провадження стороні захисту);

- правові позиції, викладені зокрема в постанові Верховного суду України від 13.10.2020 року, провадження № 51-4930ск 20;

- Верховний Суд України неодноразово надавав висновки щодо застосування пункту 10 частини 1 статті 284 та пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України, що викладені зокрема в ухвалах від 21.12.2019 року Верховного Суду України у справі №761/17633/19 (51-5810 ск 19), в ухвалі від 26.05.2020 року Верховного Суду України у справі №712/6375/18 (51-1648 ск 19), постанові від 26.05.2020 року Верховного Суду України у справі №556/1381/18 (51-6250км 19), тощо.

- про правильне застосування вказаних норм також неодноразово наголошувалося при прийнятті певних судових рішень: ухвала суду № 83895063 від 16.08.2019 року, Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області; номер справи 495/149/19); ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2020р. у справі № 331/4689/20 (провадження 1-кп/ЗЗ 1/663/2020); ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2021р. у справі № 331/4936/20 (провадження 1-кп/ЗЗ 1/236/2021); ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.03.2020р. у справі № 937/1318/20 (провадження № 1-кс/937/936/20); ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2018р. у справі № 334/7373/18 (провадження № 1-кс/334/2932/18), та інші.

Згідно з частиною 1 ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є охорона прав учасників кримінального провадження, яка забезпечується також тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься: розумність строків (ст. 28 КПК України).

Згідно із положеннями ст. 28 КПК України розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Таким чином, строк досудового розслідування - не є простою формальністю, а виступає гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж: розумного строку, яке закріплено у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та передбачено засадами кримінального провадження ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК України.

Особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, скласти обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом встановленого законом строку.

За таких обставин, особа має бути звільнена від підозри.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Процесуальний строк досудового розслідування, є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Таким чином, оскільки обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тому направлення до суду обвинувального акту відбулось поза межами строку досудового розслідування, що і є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особам про підозру, визначеного спи 219 КПК України.

З урахуванням викладеного кримінальне провадження підлягає закриттю, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу, після повідомлення особі про підозру.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення - п.2 - закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000374 від 09.05.2022 року відносно ОСОБА_4 необхідно закрити у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав клопотання, наголосивши, що строки досудового розслідування закінчилися, справу прокурор до суду у встановлений строк не направив, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання та позицію захисника.

Прокурор ОСОБА_5 заперечує в задоволенні клопотання, оскільки підстави для закриття справи внаслідок недотримання процесуальних строків відсутні.

Прокурор послався на викладені ним письмові заперечення, відповідно до яких : 22.02.2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Того ж дня, слідчим у кримінальному провадженні було вручено під підпис підозрюваній ОСОБА_4 повістку. Відповідно до наявного в матеріалах кримінального провадження корінця повістки про виклик, підозрювана ОСОБА_4 повинна була з`явитися до слідчого 28.02.2022 р. о 10.00 год. для участі у слідчих діях. Разом з тим, у той самий день, 22.02.2022 р. підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_3 отримали під підпис копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрювана особа, серед іншого, зобов`язана прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Ч. 1 ст. 135 КПК України регламентовано порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні. Так, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У зв`язку із тим, що на думку слідчого, виникла необхідність проведення слідчих дій з підозрюваною ОСОБА_4 раніше, ніж 28.02.2022 р., 23.02.2022 р. слідчий у кримінальному провадженні телефонував на номер мобільного телефону підозрюваної ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) з метою виклику останньої для участі у слідчих діях, однак на вказані дзвінки відповіді не було.

Того ж дня, тобто 23.02.2022 р., керуючись вимогами ч. 2 ст. 280 КПК України, ще до зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчий направив доручення оперативному підрозділу, у порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення фактичного місцезнаходження (тобто розшуку) та зобов`язання щодо явки підозрюваної ОСОБА_4 до слідчого. До вказаного доручення слідчий у якості додатку долучив повістку про виклик.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВКП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.02.2022 р., у якого на виконанні перебувало вищезазначене доручення слідчого, в ході проведення заходів, направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 , необхідної інформації отримано не було. Відповідно до наданої інформації, в ході неодноразових перевірок за місцем мешкання та реєстрації підозрюваної ОСОБА_4 , остання там не знаходилась. Так само, підозрювана була відсутня і за юридичною адресою ТОВ «Альтернативтеплосервіс», директором якого вона є. Зі слів сусідів ОСОБА_4 , останні тривалий час не бачили її вдома.

В свою чергу, слідчий у кримінальному провадженні постійно продовжував здійснювати дзвінки на номер мобільного телефону підозрюваної ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ), починаючи з 23.02.2022 р. та до 27.02.2022 р. включно. Але підозрювана на дзвінки не відповідала, а часом, вказаний номер перебував поза зоною досяжності (про це зазначено у відповідному рапорті слідчого від 27.02.2022 р.).

Зважаючи на вказані обставини, 27.02.2022 слідчий у кримінальному провадженні прийняв рішення про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної у розшук. Вказане рішення було погоджене прокурором, так як виходячи з вищевикладеного, на те були законні та об`єктивні підстави.

Крім того, обставини переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органу досудового розслідування підтверджує і ухвала слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2022 р. щодо відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 . У вказаному рішенні суду зазначено, що підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_3 на виклик суду в судове засідання не з`явилися. Починаючи з 22.02.2022 р. (день звернення до суду з відповідним клопотанням) та до 15.03.2022, слідчий суддя декілька разів призначала судові засідання з метою розгляду клопотання, однак будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце судового розгляду, підозрювана та її захисник до суду не з`являлися.

Лише 29.03.2022 р. підозрювана ОСОБА_4 вийшла на зв`язок із слідчим та повідомила останньому, що перебуває за своїм місцем мешкання та реєстрації (відповідний рапорт слідчого від 29.03.2022 р.).

Саме тому, у той же день, 29.03.2022 р., заступником керівника Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_8 прийнято рішення про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні у зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 . Посилання захисту обвинуваченої на те, що одночасне скасування вказаною постановою заступника керівника окружної прокуратури постанови слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної у розшук разом з відновленням досудового розслідування безперечно свідчить про незаконність та необґрунтованість останньої не відповідає дійсності. Оскільки у мотивувальний частині постанови від 29.03.2022 р. відсутні будь-які обставини, які б вказували на те, що рішення слідчого є безпідставним, незаконним чи необґрунтованим. В той же час, в описовій частині постанови зазначено лише про те, що місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 після зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук встановлено. Отже підстави розшуку, а так само і зупинення досудового розслідування відпали. Оскільки суд на відповідній стадії судового розгляду не має можливості почути безпосередні пояснення з приводу прийняття відповідного рішення заступника керівника окружної прокуратури, дозволю собі припустити: заступник керівника Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_8 зазначив про факт скасування постанови слідчого у резолютивній частині своєї постанови та назві через те, що прийшов до наступного, висновку: якщо досудове розслідування відновлюється прийняттям відповідного рішення, то попереднє рішення про його зупинення повинно бути автоматично скасоване. Так як одночасне існування двох рішень у кримінальному провадженні про зупинення досудового розслідування та про його відновлення є нелогічним. Разом з тим, без припущень, а чітко та впевнено можна стверджувати про те, що відповідне рішення слідчого скасоване прокурором не через його незаконність чи необґрунтованість.

Тому, саме по собі скасування прокурором постанови слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної у розшук, якщо останнім не встановлено факту її незаконності та необґрунтованості, не може тягнути за собою правових наслідків, у вигляді включення строку зупиненого досудового розслідування до загального строку досудового розслідування.

Вважаю, що захист помилково ототожнює зазначену ситуацію з нормою ч. 5 ст. 219 КПК України, яка зазначає про те, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України. В той же час, зазначена норма Закону регламентує, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включаються у строки, передбачені статтею 219 КПК України.

Якщо ж стисло навести хронологію процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні, то вимальовується наступна картина щодо строків:

1. 22 лютого 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні. Відповідно до вимог ст. 219 КПК України, спеціальний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у разі відсутності фактів його зупинення чи продовження мав би закінчитися 22 квітня 2022 року;

2. 27 лютого 2022 року слідчий у кримінальному провадженні прийняв рішення про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної у розшук. Різниця часу між 22 лютого 2022 року та 27 лютого 2022 року складає 5 днів. Тобто, до зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні сплинуло 5 днів спеціального строку досудового розслідування;

3. 29 березня 2022 року заступником керівника Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_8 прийнято рішення про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Якщо обраховувати «чисті» 2 місяці спеціального строку досудового розслідування, з моменту відповідного його відновлення, то такий строк повинен би був закінчитися 29 травня 2022 року. Проте, з урахуванням того, що 5 днів спеціального строку досудового розслідування сплинули з моменту його початку і до зупинення, строк досудового розслідування повинен би був закінчитися 24 травня 2022 року;

4. 11 травня 2022 року слідчий у кримінальному провадженні повідомив підозрювану ОСОБА_4 та її (на той час) захисників про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Того ж дня, підозрювана та її захист розпочали процес ознайомлення з відповідними матеріалами та фактично ознайомились лише з 1-м з 4-х наявних томів. Тобто, починаючи з 11 травня 2022 року спеціальний строк досудового розслідування знову зупинився, так як розпочалася стадія ознайомлення з матеріалами. Різниця часу між 11 травня 2022 року (початок ознайомлення) та 24 травня 2022 року (кінцевий спеціальний строк) складає 13 днів. Тобто, після повного ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, у слідчого та прокурора залишалося 13 днів строку досудового розслідування;

5. Зважаючи на очевидне зволікання сторони захисту з реалізацією свого права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням, у якому просив встановити конкретний строк ознайомлення. Слідчий суддя задовольнив вказане клопотання слідчого та починаючи з 19 травня 2022 року до 26 травня 2022 року встановив строк, протягом якого сторона захисту повинна реалізувати своє право на ознайомлення;

6. 23 травня 2022 року сторона захисту ознайомилась з усіма матеріалами досудового розслідування та відповідний протокол ознайомлення було закрито. Отже, починаючи з 23 травня 2022 року спеціальний строк досудового розслідування знову розпочав свій перебіг. Якщо згадати про відповідний залишок строку у кількості 13 днів та відповідно врахувати його, то остаточним днем завершення спеціального строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було 04 червня 2022 року.

7. В свою чергу, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні скерований прокурором до суду 30 травня 2022 року та отриманий судом у той же день, тобто за 5 днів до завершення остаточного строку досудового розслідування.

Таким чином встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений до суду в межах строку досудового розслідування, як загального, так і спеціального. Всі доводи, які наведені в відповідному клопотанні захисника обвинуваченої ОСОБА_3 , спростовані чіткою, послідовною та обґрунтованою позицією обвинувачення. Зважаючи на все вищевикладене, просить суд повністю відмовити захиснику обвинуваченої ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд вислухавши клопотання, дослідивши обґрунтування сторони захисту та заперечення прокурора вважає, що в задоволення клопотання повинно бути відмовлено.

При винесенні рішення суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження, у тому числі, у випадку встановлення підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. За цією нормою закону, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КПК України відноситься до особливо тяжкого злочину але не відноситься до категорії проти життя та здоров`я особи, а відтак у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження, у випадку встановлення підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження, у тому числі, у випадку встановлення підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. За цією нормою закону, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу.

З аналізу зазначеної норми робимо висновок, що кримінальне провадження підлягає закриттю у підготовчому судовому засіданні саме у разі встановлення в підготовчому судовому засіданні факту закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України після повідомлення особі про підозру.

Порушення вимог кримінального процесуального закону щодо продовження строків досудового розслідування до повідомлення особи по підозру оцінюється судом у встановленому законом порядку під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить, зокрема, дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно обвинувального акту, 22.02.2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

27.02.2022 р. слідчий прийняв рішення про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної ОСОБА_4 у розшук.

29.03.2022 р. заступником керівника Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_8 скасовано постанову слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відновив досудове розслідування .

11.05.2022 р. слідчий повідомив ОСОБА_4 та її захисників про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, тому і закінчився строк досудового розслідування.

Оскільки сторона захисту навмисно затягувала ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, то слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просив встановити конкретний строк ознайомлення. Слідчий суддя встановив строк ознайомлення з 19.05.2022 р. до 26.05.2022 р.

23.05.2022 р. обвинувачена та захисники ознайомилися з матеріалами кримінального провадження та 30.05.2022 р. справу направлено до суду.

Таким чином встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений до суду в межах строку досудового розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включаються у строки, передбачені статтею 219 КПК України.

Вказана норма не передбачає іншого обліку строку досудового розслідування, навіть у випадку скасування постанови про зупинення досудового провадження, оскільки початком зупинення перебігу строку досудового розслідування є дата винесення постанови про зупинення досудового розслідування, а поновленням строку досудового розслідування є дата винесення постанови про відновлення досудового розслідування.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КПК України за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 284 КПК України, суд, -

постановив :

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000374 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1