Справа № 947/3675/23
Провадження № 1-кс/947/1123/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, з вищою освітою, одруженого, має малолітню дитину, працюючому на посаді начальника сектору превенції відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, зі слів раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 12.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 від 03.10.2022 за № 1628 о/с, ОСОБА_4 призначений на посаду начальника сектору превенції відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції, у спеціальному званні капітана поліції.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.

Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.

Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_4 знав та розумів, що вимогами статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу.

У своїй діяльності ОСОБА_4 повинен керуватися Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету України, міжнародними договорами України, а також іншими нормативно-правовими актами, у тому числі нормативно-правовими актами і організаційно-розпорядчими документами МВС України та Національної поліції України, ГУНП та Положенням про відділ поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області (Надалі - ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області).

Так, відповідно до положення про ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, вищезазначений відділ поліції вживає заходів з виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення або інші події; у випадках, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та в межах компетенції забезпечує їх виконання.

Відповідно до посадової інструкції, яка затверджена 04.01.2023 наказом начальника ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, начальник сектору превенції вищезазначеного відділу поліції, капітан поліції ОСОБА_4 у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законами України, актами Президента України та постановами Верховної ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами; контролює роботу дільничних офіцерів поліції по взаємодії з населенням, громадськими організаціями, органами державної влади та місцевого самоврядування, а також щодо виконання поліцейських завдань, спрямованих на боротьбу зі злочинністю, забезпечення публічної безпеки і порядку, усунення причин та умов, що сприяють вчиненню правопорушень.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме - вимагав та одержав, як службова особа неправомірну вигоду для себе невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Так, близько 20:00 години, 07.12.2022, більший точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до кафе «Компас», яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Парусна 6М, у якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_10 прибули співробітники ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області та звинуватили ОСОБА_10 у збуті алкогольних напоїв поза дозволеним часом, тобто поза межами часових обмежень які діють на час введення правового режиму Військового стану, після чого, з вищенаведених підстав, склали протокол про вчинене адміністративне правопорушення.

У подальшому, з метою встановлення причин та підстав притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності, на прохання останнього, до начальника відділу превенції Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 звернулась дізнавач відділу дізнання ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 .

Так, 10.01.2023, ОСОБА_11 , під час спілкування із ОСОБА_12 повідомив останній, що із запитанням щодо підстав притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності, а також умов для безперешкодного здійснення підприємницької діяльності, йому необхідно звернутись до начальника сектору дізнання ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , надавши його абонентський номер телефону НОМЕР_1 .

У подальшому, 17.01.2023, за попередньою вказівкою ОСОБА_11 , близько 13 год. 00 хв., більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_12 подзвонила ОСОБА_4 . В ході телефонної розмови ОСОБА_4 запропонував зустрітися ОСОБА_12 , на що остання погодилась. Під час зустрічі, яка відбулась цього ж дня біля будівлі ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 15, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 володіє трьома об`єктами нерухомості, у яких здійснюється підприємницька діяльність, у тому числі з реалізації алкогольних напоїв, повідомив ОСОБА_13 , що безперешкодне здійснення підприємницької ОСОБА_14 у трьох вищезазначених закладів можливе лише за умови надання йому на регулярній основі з певною періодичністю неправомірної вигоди у розмірі 150 доларів США за кожен об`єкт.

У подальшому, 18.01.2023 року, близько 12 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час зустрічі, яка відбулась у автомобілі, що перебуває у володінні ОСОБА_4 , марки «BMW» д/н НОМЕР_2 , що знаходився навпроти будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі вищенаведених домовленостей, ОСОБА_12 передала ОСОБА_4 450 доларів США за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_15 .

Надалі, ОСОБА_12 спитала ОСОБА_4 при наявності яких документів, а також за яких умов ОСОБА_10 може здійснювати стихійну торгівлю водних біоресурсів на території міста Чорноморська Одеської області та прилеглих до нього населених пунктів. На вищезазначене, ОСОБА_4 повідомив, що реалізація біоресурсів ОСОБА_10 можлива без будь-якої документації та лише за умови надання йому неправомірної вигоди у розмірі 300 грн. в день з кожної точки, яка здійснює таку стихійну торгівлю, натякнувши, що лише за таких умов зазначена торгівля можлива без створення перешкод як зі сторони правоохоронних органів, так і зі сторони інших контролюючих органів. Про вказані умови, у подальшому, ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_10 , на що останній вимушено погодився.

Крім того, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_12 , що 28.01.2023 чекає наступну частину грошей у сумі 450 доларів США, а також грошові кошти за реалізацію водних біоресурсів.

У подальшому, 23.01.2023 року близько 15 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 , що здійснює стихійну торгівлю водними біоресурсами в межах м. Чорноморська, про що ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_4 . На вказане останній нагадав ОСОБА_13 , що за кожен день торгівлі та з кожного місця торгівлі необхідно надавати йому неправомірну вигоду у розмірі 300 гривень за кожен день з кожної точки стихійної торгівлі та оплата буде здійснюватися кожних 10 днів.

Надалі, 26.01.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час телефонної розмови, ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_4 , що стихійна торгівля водними біоресурсами ОСОБА_10 здійснює з 18.01.2023. На зазначене ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_12 , що розмір неправомірної вигоди за вказану діяльність складає сумарно 12 000 грн., які також необхідно передати йому 28.01.2023.

Надалі, 28.01.2023, на підставі попередніх умов, ОСОБА_12 зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила, що знаходиться у м. Чорноморськ Одеської області та готова зустрітись. На зазначене ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_16 щоб вона приїхала до будівлі ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 15.

Так, приблизно о 10 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення зустрівся із ОСОБА_12 .

Під час зустрічі, ОСОБА_4 завів ОСОБА_12 до свого службового кабінету № 22, що знаходиться у приміщенні ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області. Знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_12 передала ОСОБА_4 обумовлену раніше неправомірну вигоду у розмірі 450 доларів США та 12 000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний просив застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на наявність хвороб та провокаційні дії ОСОБА_12 .

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, у зв`язку з тим, що на його думку мала місце провокація злочину з боку ОСОБА_12 , яка своїми діями спровокувала ОСОБА_4 до вчинення злочину, який в свою чергу не здійснював будь-яких активних дій щодо вимагання неправомірної вигоди. Крім того, підозрюваний не має повноважень щодо складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_10 та не міг здійснювати перешкоди у здійсненні законної господарської діяльності. Звертав увагу, що докази долучені до матеріалів кримінального провадження є суперечливими, а протокол обшуку є недопустимим доказом, так як наразі не отримано дозвіл слідчого судді на проведення невідкладного обшуку. Також просив слідчого суддю врахувати обставини щодо наявності тяжких медичних хвороб підозрюваного, знаходження у шлюбі, малолітньої дитини, утримання хворого батька, отримання почесних відзнак та грамот. Пояснив, що середня заробітна плата підозрюваного складає до 40 000 грн на місяць, а також у нього відсутнє нерухоме майно. У зв`язку з чим, розмір застави зазначений у клопотанні слідчого є явно непомірним. Просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 звертав увагу на прецедентну практику ЄСПЛ щодо провокації злочину із залученням таємних агентів. На його думку ОСОБА_12 підпадає під ознаки таємного агента. Зазначав, що відомості до ЄРДР були внесені 10.01.2023 року на підставі рапорту УСБУ в Одеській області, в тому числі і щодо підозрюваного та були повністю узгоджені із діями ОСОБА_12 щодо підбурювання ОСОБА_4 до вчинення злочину. Крім того, зазначав про наявність суттєвих недоліків у протоколах допитів свідків. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення на данному етапі досудового розслідування є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, а саме протоколі прийняття заяви від ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення від 13.01.2023; протоколі допиту ОСОБА_10 в якості свідка від 13.01.2023; протоколах допиту ОСОБА_12 якості свідка від 13.01.2023 та 28.01.2023; протоколі огляду та вручення грошових коштів від 18.01.2023 та 28.01.2023; протоколі затримання ОСОБА_4 від 28.01.2023; протоколі допиту ОСОБА_17 в якості свідка від 28.01.2023; протоколом допиту ОСОБА_18 в якості свідка від 28.01.2023 р.

Щодо позиції захисту про відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України через активні дії ОСОБА_12 спрямовані до підбурювання до вчинення зазначеного злочину, а також відсутності у підозрюваного повноважень щодо здійснення перешкод у законній господарській діяльності ОСОБА_10 , слідчий суддя враховує наступне.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що на даний момент досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, а тому доводи захисту щодо здійснення провокації злочину відносно ОСОБА_4 з боку ОСОБА_12 , а саме підбурювання до отримання неправомірної вигоди будуть оцінені під час подальшого розслідування, в тому числі із врахуванням результатів НСРД, які проводилися у цьому кримінальному провадженні.

В той же час, наведена захистом судова практика ЄСПЛ та Верховного суду стосується результатів розгляду обвинувальних актів у вказаній категорії справ. Саме судовий розгляд із можливістю допиту свідків разом із дослідженням усіх письмових та речових доказів наданих сторонами дозволяє перевірити версію захисту щодо провокаційних дій певної особи з підбурювання до отримання неправомірної вигоди та відношення таких осіб до державних таємних агентів.

Тому, слідчий суддя вважає за необхідне підкреслити, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не може вирішити питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які на даний час об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за № 0000023 від 12.01.2023 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що з врахуванням презумції невинуватості у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_4 з врахуванням презумції невинуватості підозрюється у вчиненні умисного корисливого корупційного тяжкого злочину щодо одержання неправомірної вигоди службовою особою, а саме начальником сектору превенції ВП№1 Одеського РУП№2 ГУНП в Одеській області. Зазначений злочин передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Крім того, у разі визнання підозрюваного винним, до нього в силу приписів ст.ст.45,69,75 КК України неможливо буде застосування більш м`якого покарання ніж передбачене законом, а також звільнення від відбування покарання із випробуванням. У зв`язку з чим, із врахуванням введення воєнного стану на території України, а також наяності території, яка не контролюється офіційною владою України, існує великий ризик можливості переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 будучи співробітником правоохоронного органу, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, а тому здобуті знання під час проходження служби, ОСОБА_4 може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин;

- ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується тим, що на даний момент досудове розслідування знаходиться на початковій стадії та з врахуванням досвіду діяльності в правоохоронних органах має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється напрямку пов`язане з виконання ним службових обов`язків, та його посадової інструкцією. Крім того, відповідно до змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 28.01.2023 року під час здійснення невідкладного обшуку підозрюваний вчинив дії щодо знищення свого мобільного телефону. Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 після передачі грошових коштів ОСОБА_4 він отримав повідомлення на мобільний телефон, після чого одразу почав мити руки;

- ОСОБА_4 моженезаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, правоохоронними органами, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на інших співробітників відповідних підрозділів відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, причетні до вчинення кримінального правопорушення яких також перевіряється під час досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_4 особисто відома свідок ОСОБА_12 , покази якої є надважливими у цьому кримінальному провадженні;

- ОСОБА_4 можеперешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки враховуючи довготривалий час перебування в органах полійції, враховуючи досвід отриманий за час перебування на різних посадах також те, що ОСОБА_4 на даний час займає посаду начальника сектору превенції відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області. Крім того, за матеріалами кримінального провадження до вчинення незаконних дій також можливо причетні начальник відділу Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, а також заступник начальника Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області.

В той же час, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України є незначним, та не був доведений під час судового розгляду та може бути усунутий за допомою відсторонення від посади.

В той же час надані стороною захисту характеризуючі та медичні документи підозрюваного із врахуванням специфіки інкримінованого йому злочину, який є корупційним суттєво не знижують встановлених ризиків. Захистом не надані документи, що свідчать про неможливість утримання ОСОБА_4 в умовах СІЗО з медичних підстав.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими фігурантами провадження за допомогою електронних засобів зв`язку, а також здійснювати вплив на свідків.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у більш великому розмірі ніж визначено для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного кримінального злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 073 600 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 березня 2023 року включно.

Визначити розмір застави у 1 073 600 ( один мільйон сімдесят три тисячі шістсот) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 26 березня 2023 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1