В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 07.10.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Муровано-Куриловецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), військовослужбовця військової служби за мобілізацією, такелажника евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним за мобілізацією, обіймаючи посаду такелажника евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, у порушення вимог ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на військову службу, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 14 год 00 хв 14.09.2022, в умовах воєнного стану, без поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Останній проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків військової служби, до 15 год 00 хв 10.11.2022.

10.11.2022, о 15 год 00 хв, солдат ОСОБА_4 з`явився до Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону розташованій за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, буд. 21-А.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

12.01.2023 між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.1 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст.58 КК України замість позбавлення волі строком на один рік призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, а саме один рік з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, має постійне місце проживання, військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , такелажник евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», за місцем служби характеризується позитивно, командування військової частини НОМЕР_1 зацікавлене у подальшому проходженні служби ОСОБА_4 . Окрім цього, обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . в 2016 році ОСОБА_4 приймав участь у проведенні антитерористичної операції, наразі є військовослужбовцем за мобілізацією, з 25.02.2022 перебував в районі виконання завдань для безпосередньої участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, в силу ст.89 КК України раніше не судимий. Згідно з медичною довідкою КНП ОМР «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» №1189 від 25.11.2022 обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь у проведенні антитерористичної операції, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

У відповідності до ст.58 КК України, покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Згідно зі ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його вік, стан здоров`я, майновий стан, його участь у антитерористичній операції в 2016 році, ставлення до вчиненого, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, те, що обвинувачений не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, клопотання командування військової частини НОМЕР_1 щодо зацікавленості у його подальшому проходженні служби, позитивної характеристики за місцем служби, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст.69 КК України, та із заміною покарання на підставі ст.58 КК України з позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави суми його грошового забезпечення, оскільки призначення такого покарання, враховуючи обставини, які характеризують ОСОБА_4 та обставини вчинення кримінального правопорушення, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались, кримінальним правопорушенням шкоду майнового характеру не завдано, процесуальні витрати, речові докази та викривачі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.407 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 12 січня 2023 року по кримінальному провадженню № 0000073 від 07.10.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на 1 (однин) рік.

На підставі ст. 58 КК України замість позбавлення волі строком на один рік, призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на один рік із відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8