Справа №463/188/23
Провадження №1-кс/463/306/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

12 січня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Суми, Сумської області, громадянину України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженому, раніше не судимому, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат»,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 11.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, Незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У зв`язку з цим, 22.03.2022 ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №5 від 06.01.2023 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу даної військової частини та на всі види забезпечення.

Проходячи військову службу на вищевказаній посаді старший солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.11, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У свою чергу, відповідно до вимог бойового розпорядження №22 від 06.01.2023 командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади, з метою переміщення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до району виконання завдань, командир НОМЕР_2 Окремої механізованої бригади ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) підполковник ОСОБА_8 видав бойовий наказ від 08.01.2023 №1 про організацію переміщення 11.01.2023 військовослужбовців окремих підрозділів військової частини НОМЕР_1 з пункту постійної дислокації військової частини у АДРЕСА_3 до району виконання завдань у Донецькій області.

Згідно з додатком №1 до зазначеного вище бойового наказу до числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які повинні були відправитись 11.01.2023 з пункту постійної дислокації військової частини у пункт зосередження основних сил та засобів військової частини НОМЕР_1 у Донецькій області, серед інших, включено старшого стрільця 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військовій частині НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 .

Зазначений бойовий наказ із додатком №1, 11.01.2023 приблизно о 10.00 годині т.в.о. начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_9 , довів перед строєм особовому складу військової частини НОМЕР_1 , в тому числі старшому солдату ОСОБА_4 .

У свою чергу, 11.01.2023 близько 10.30 години старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, будучи ознайомленим із бойовим наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2023 №1, з метою уникнення вибуття в район виконання бойових завдань, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати зазначений вище бойовий наказ командира, не надавши законних обґрунтувань своєї відмови.

11.01.2023 о 16:30 годині на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України, та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, обґрунтованість якої повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом затримання; витягом з наказу про призов за мобілізацією та призначення на посаду; витягом з бойового наказу про відрядження до зони бойових дій; відеозаписом зачитування бойового наказу про відрядження ОСОБА_4 ; відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови виконати наказ ОСОБА_4 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 від 11.01.2023.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти пробам останнього переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, беручи до уваги те, що відповідно до ч.7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою, просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, та просив таке задовольнити. Додатково зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, підтверджується, зокрема відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови виконати наказ ОСОБА_4 , копію якого, а також протокол його огляду від 12.01.2023 просив долучити до матеріалів клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Підозрюваний пояснив, що повідомив про наявність у нього захворювання псоріаз та необхідність проведення у зв`язку з цим медкомісії, від виконання наказу не відмовлявся, однак на даний час має пройти лікування. У ЗСУ з 27.02.2022. Захисник додатково зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні, підозрюваний хворіє, що суттєво ускладнює виконання бойових завдань, з часу призову виконував обов`язки, однак лікарську комісію не проходив. Також просили врахувати, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітнього сина, а також виховує малолітню падчерку, а застава, яку просить визначити сторона обвинувачення є непомірною для підозрюваного, тому просили обрати більш м`який запобіжний захід чи визначити мінімальну заставу.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 11.01.2023.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 11.01.2023 ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом затримання; витягом з наказу про призов за мобілізацією та призначення на посаду; витягом з бойового наказу про відрядження до зони бойових дій; відеозаписом зачитування бойового наказу про відрядження ОСОБА_4 ; відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови виконати наказ ОСОБА_4 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 від 11.01.2023.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою строком шістдесят днів.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про визначення підозрюваному застави в розмірі більше, ніж максимальні межі застави, передбачені для осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сторона обвинувачення жодним чином не обґрунтовує таке і не наводить доводів на підтвердження виключності випадку та тієї обставини, що застава у зазначених в п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, наявність на його утриманні малолітніх дітей, 2013 та 2014 років народження, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн., оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, в той час як застава в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку просить визначити підозрюваному сторона обвинувачення, є непомірною для нього.

При цьому, слідчий суддя вважає безпідставними заперечення підозрюваного та його захисника щодо обрання запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами вказаними вище, а необхідність обрання запобіжного заходу зумовлена наявністю ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, стан здоров`я підозрюваного та наявність на його утриманні дітей, не є підставою для відмови в задоволенні клопотання та враховано слідчим суддею у відповідності до вимог ст.178 КПК України.

Не вбачає слідчий суддя і підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки останній є військовослужбовцем, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.402 КК України, а тому як зазначалося вище у відповідності до вимог ч.8 ст.176 КПК України до нього застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України,-

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 16 год. 30 хв. 11 січня 2023 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 11 березня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень).

У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1. Прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2. Не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.01.2023.

Суддя: ОСОБА_1