справа № 209/1220/19
№ провадження 1-кп/208/245/22
ВИРОК

Іменем України

01 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0000317 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Світлогірське, Кобеляцького району Полтавської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, не працюючої, не заміжньої, має 2 неповнолітніх дітей: 2008 та 2014 років народження відносно яких зі слів позбавлена батьківських прав, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимої 03.12.2021 року за вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за сто 190 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік,

яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучі засудженою за вироком Заводським районним судом м. Дніпродзержинська від 13.11.2018 року по ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень (на час ухвалення вироку судимість погашена), належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та вчинила низку корисливих злочинів.

В кінці жовтня 2018 року, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , побачила у ванній кімнаті автоматичну пральну машину марки «SamsungWF-S1061», а у приміщенні кухні холодильник марки «LG», що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи повторно та з корисливих мотивів, викрала холодильник «LG», пральну машину «SamsungWF-S1061», вартістю 3 563,56 гривень, якими у подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_6 майнової шкоди на зазначену суму.

Окрім цього, в ніч з 15.02.2019 року на 16.02.2019 року, ОСОБА_4 , знаходячись за дозволом власника в квартирі АДРЕСА_4 , побачила на столі у приміщенні кухні мобільний телефон «Nokia 5130c2», що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, Шевченко скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи повторно та з корисливих мотивів, зазначений мобільний пристрій вартістю 476,10 гривень викрала, в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на зазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачена вважав недоцільним дослідження доказів щодо її винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це її добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Шевченко пояснила суду, що потерпіла ОСОБА_6 її свекруха. Станом на 13.11.2018 року, вона мешкала зі своїм чоловіком в квартирі АДРЕСА_3 , а його мати жила с ними. Пральна машинка та холодильник належали батькам чоловіка. Холодильник не працював, пральна машинка працювала погано, потребувала ремонту. В неї були певні матеріальні проблеми, і вона вирішила здати пральну машинку та холодильник в металобрухт. Подзвонила за відповідним оголошенням та домовилась про це. Приїхав покупці, забрали зазначені речі, сплатили їй 150 гривень.

У лютому 2019 року, знаходилася вдома у знайомого - ОСОБА_8 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 . Леоніда в квартирі не було, і вона побачивши на кухні мобільний телефон, викрала його і у подальшому залишила квартиру. Мобільний телефон здала в ломбард за 90 гривень.

Вину визнає повністю та щиро кається у скоєному. Злочини вчиняла з корисливих мотивів.

Враховуючи клопотання Шевченко про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів її винуватості, позицію прокурора, який не заперечував при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченої, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, обсяг яких визначено, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності і взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченої в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а її умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій Шевченко виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка є судимою, скарг на її поведінку у побуті не надходило, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, враховує обставини які пом`якшують покарання, відсутність обставин які його обтяжують, позицію державного обвинувачення та принцип індивідуалізації покарання.

Відповідно до статті 65 КК при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що для подальшого перевиховання і виправлення обвинуваченого Шевченко, попередження вчинення нових злочинів, кримінальна відповідальність за своїм видом та розміром буде справедливою шляхом призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі, з встановленням іспитового строку.

Іспитовий строк визначений законодавством як певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.

На думку суду, таке покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нового злочину, так як однією з найголовніших умов звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої. Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Позивач ОСОБА_6 письмово відмовилась від позовних вимог до обвинуваченої, і суд керуючись ст. 206 ЦПК України провадження щодо її цивільного позову закриває.

Позивач ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом № 143.

Відповідно до положень ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні особи.

Фізичною особою вважається людина як учасник цивільних правовідносин. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Беручи до уваги те, що позивач у справі помер і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємці із заявою про правонаступництво у справі не звернулися, провадження за цивільним позовом Рева судом закривається, у зв`язку з смертю позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2021 року, більш суворим покаранням за теперішнім вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз в загальній сумі 628 гривень.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_6 , закрити у зв`язку з її відмовою від позовних вимог.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_7 , закрити у зв`язку зі смертю позивача.

Речові докази по справі:

- книжку з інструкцією по використанню на пральну машину марки «SamsungWF-S1061», залишити при справі.

До набрання вироком законної чинності, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженої ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1