судді ОСОБА_1
до постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 лютого 2023 року
справа № 752/7860/19
провадження № 51-2694км22
Короткий зміст оскарженого судового рішення, встановлених обставин та рішення колегії суддів Першої судової палати ККС ВС
Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року відмовлено, повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 не навів поважних, тобто об`єктивних причин, які б унеможливлювали вчасно подати апеляційну скаргу.
На вказану ухвалу апеляційного суду ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, в якій з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону просила скасувати ухвалу апеляційного суду від 28 липня 2022 рокуі призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначала про поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження. Вказувала, що апеляційний суд залишив поза увагою те, що оскаржену ухвалу слідчого судді ОСОБА_3 чи її представнику надіслано не було і коли було виготовлено повний текст цього рішення невідомо. Також зазначала, що повний текст ухвали слідчого судді представник потерпілої отримав лише 15 червня 2022 року і подав апеляційну скаргу, яка була зареєстрована в апеляційному суді 20 червня 2022 року. На думку ОСОБА_3 , апеляційний суд не врахував й те, коли ухвалу слідчого судді було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР).
За наслідками касаційного розгляду постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 лютого 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року, - без зміни.
Мотиви окремої думки
При ухваленні вказаної постанови більшість колегії суддів визнала законною та обґрунтованою ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року, вважаючи, що в цьому провадженні п`ятиденний строк оскарження має обчислюватися відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)з дня оголошення ухвали слідчого судді, оскільки представник ОСОБА_3 і ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду слідчим суддею його скарги 10 вересня 2021 року.
Я не можу погодитись із мотивами, покладеними в основу постанови суду касаційної інстанції, що своєю чергою вплинуло й на зміст її резолютивної частини, виходячи з наступного.
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Статтею 24 КПК визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК).
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані дійсно з істотними перешкодами чи труднощами, які унеможливлювали або ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з матеріалів провадження, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 подав 20 червня 2022 року апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року та просив поновити строк на її оскарження. На обґрунтування поважності пропуску строку він посилався на те, що копію оскарженого судового рішення заявникам чи їх представнику надіслано не було, дані про виготовлення повного тексту відсутні і лише 15 червня 2022 року представник отримав повний текст ухвали слідчого судді.
Відмовляючи адвокату ОСОБА_5 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вказав, що відсутні поважні причини, які б унеможливлювали вчасно подати апеляційну скаргу, оскільки ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було оголошено 10 вересня 2021 року і з її змісту вбачається, що в судове засідання ані заявник, ані прокурор не з`явилися.
Крім того, апеляційний суд зазначив, що під час розгляду слідчим суддею скарги представником скаржників був адвокат ОСОБА_2 , котрий і подав скаргу до слідчого судді. В свою чергу, апеляційну скаргу вже подав інший представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , який не був учасником кримінального провадження й уклав договір про надання правової допомоги лише 20 грудня 2021 року, тобто більше ніж через два місяці після постановлення оскарженої ухвали.
Вважаю, що при ухваленні колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду постанови від 09 лютого 2023 року більшість суддів не врахувала, що апеляційний суд залишив поза увагою те, що матеріали провадження не містять жодних даних про направлення копії ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 рокузаявникамОСОБА_3 і ОСОБА_4 чи їх представнику - адвокату ОСОБА_2 .
Водночас згідно з розпискою про отримання копії повного тексту ухвали слідчого судді від 10 вересня 2021 року у справі № 752/7860/19 представник ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 отримав її лише 15 червня 2022 року.
До того ж поза увагою апеляційного суду залишився і той факт, що згідно з відомостями з ЄДРСР оскаржену ухвалу слідчого судді направлено до цього реєстру лише 27 червня 2022 року та оприлюднено 28 червня 2022 року.
Відповідно ж до висновку щодо застосування положень ч. 1 ст. 117 та п. 4 ч. 3
ст. 399 КПК, який міститься в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2020 року (провадження № 51-4337км19), за відсутності в матеріалах провадження належного підтвердження проголошення тексту судового рішення у зазначений в цьому рішенні час та за наявності сумніву з приводу дотримання строків на його складання, закріплених у ч. 2 ст. 376 КПК, суду апеляційної інстанції слід перевірити своєчасність виготовлення повного тексту цього рішення, виходячи з матеріалів провадження, які містять відомості щодо процесуальних дій, момент вчинення яких є нормативно визначеним та прямо пов`язаний з часом виготовлення повного тексту судового рішення, зокрема:
- надсилання копії судового рішення учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні (не пізніше наступного дня після ухвалення рішення);
- внесення електронного примірника повного тексту судового рішення до автоматизованої системи документообігу суду (у день його виготовлення).
Також об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 27 травня 2019 року (провадження № 51-6470кмо18, справа № 461/1434/18) зазначено, що у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого рішення вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.
Вважаю, що апеляційний суд, повертаючи представнику ОСОБА_3 - адвокату ОСОБА_5 апеляційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, формально зазначив, що він не навів поважних причин, які б унеможливлювали вчасно подати апеляційну скаргу, та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року.
Зважаючи на викладене, касаційну скаргу ОСОБА_3 слід було задовольнити, а ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року, -скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.