Справа № 314/3293/22
Провадження № 1-кп/314/165/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000388 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нойштреліц Німеччина, громадянина України, освіта вища, одруженого, який перебуває на посаді т.в.о. начальника квартирно-експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «прапорщик», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовою службовою особою та проходячи службу на посаді командира автомобільного взводу дорожньої роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 28, 29, 31, 32, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 03.09.2022 приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи на території колишнього магазину « Січ », який розташований по вул. Центральній в с. Українка Вільнянського (нині - Запорізького) району Запорізької області, діючи з єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи невдоволеним виконанням обов`язків з військової служби підлеглим за посадою командиром автомобільного відділення автомобільного взводу дорожньої роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 , прапорщиком ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, застосував насильство щодо підлеглого прапорщика ОСОБА_6 , що виявилось у завданні одного удару коліном в область сідниці прапорщика ОСОБА_6 , після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на застосування насильства щодо підлеглого, здійснив два удари правою рукою в область обличчя прапорщика ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що у зв`язку з систематичним невиконанням прапорщиком ОСОБА_6 покладених на нього завдань, 03.09.2022 в с. Українка між ними виник конфлікт, в ході якого він наніс потерпілому два удари правою рукою в обличчя, а також дав копняка. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності в цьому діянні складу кримінального правопорушення та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого і вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 5 ст. 426-1 КК України, як застосування насильства щодо підлеглого, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 426-1 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, його характер, суспільну небезпеку та відношення обвинуваченого до скоєного, враховуючи визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та його репутацію, а саме: відзнаки за сумлінну службу, високий професіоналізм, відповідальність та наполегливість під час виконання службових обов'язків, особистий внесок у формування та розвиток сержантського корпусу Сил підтримки Збройних Сил України, а також виключно позитивну характеристику за місцем проходження служби, той факт, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв'язки, обставини, що пом'якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність бажання щодо позитивних змін на майбутнє, враховуючи його поведінку під час судового провадження, з якої вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою провину, примирився з потерпілим, останній, в свою чергу, звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, примирився з обвинуваченим, просить суворо його не карати, при призначенні покарання врахувати можливість застосування положень ст. 69 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства та вважає можливим при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України та, на підставі ст. 58 КК України, замість призначеного покарання у виді позбавлення волі, призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців з проведенням відрахування в доход держави відповідної суми його грошового забезпечення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України замість покарання у вигляді 1 року позбавлення волі призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік з відрахуванням щомісячно в дохід держави 10 відсотків від суми його грошового забезпечення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_7

14.02.2023