Справа № 129/291/23
Провадження по справі № 1-кп/129/332/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, -

Установив:

В кінці грудня 2022 року точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на стадіоні «Дружба», що розташований в м. Гайсин Вінницької області по вул. 1-го Травня, буд. 85, проходячи повз лавки, побачив кастет, який вирішив забрати з собою та не маючи при цьому відповідного дозволу поклав його до кишені куртки, в яку був одягнутий, та залишив його при собі з метою самозахисту. Після цього, 01.01.2023, близько о 08:00 год., ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_6 сиділи на лавці, що знаходиться на території навчально-виховного комплексу №7 в АДРЕСА_2 , та в цей час, до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підійшов працівник Гайсинського РУП ГУНІ у Вінницькій області ОСОБА_7 , який здійснював патрулювання, та запитав у них щодо наявності заборонених предметів, на що ОСОБА_4 відповів, що у нього є предмет, зовні схожий на кастет, який він знайшов, який 01.01.2023 о 10:00 год. під час огляд у місця події ОСОБА_4 добровільно видав працівниками Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, який згідно висновку експерта № CE-19/102-23/31-X3 від 04.01.2023 являється холодною зброєю, а саме контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовленим промисловим способом, який ОСОБА_4 носив при собі з метою самозахисту.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.263 КК України, як носіння кастету, без передбаченого законом дозволу.

17.01.2023 р. між прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

За цією угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для цієї кримінальної справи обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України.

Сторонами визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за скоєний злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України; з урахуванням того, що обвинувачений повністю і беззаперечно визнає вину та щиро кається, призначити покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді громадських робіт на строк 180 годин.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснено обвинуваченому.

За змістом ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що під час укладання даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості, обвинувачений дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що спроможний реально виконати взяті на себе обов`язки відповідно до угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким, внаслідок якого шкода завдана не була.

Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченим та його захисником відповідають вимогам КПК України та КК України, що укладена угода про визнання винуватості є добровільною, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений повністю і беззаперечно визнав вину, сприяв встановленню дійсних обставин справи, щиро розкаявся, конкретно реальної у вартісному вимірі шкоди нікому не завдано, що є пом`якшуючими обставинами.

За таких обставин угода про визнання винуватості має бути затверджена як така, що відповідає вимогам закону, з призначенням ОСОБА_4 визначеного в ній покарання.

Судові витрати вартість експертиз № CE-19/102-23/31-X3 на суму 755,12грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України,

Присудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.01.2023 року між прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 , у кримінальному провадженню за № 0000001.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, призначити покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 755,12 грн. витрат за проведення експертизи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: кастет, який зберігається в камері зберігання речових доказів Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Арешт накладений ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 03.01.2023р. на кастет, який є речовим доказом у даному кримінальному провадженні скасувати.

Роз`яснити, що вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення, - винятково за наявності передбачених ч.4 ст.394 КПК України підстав; клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Суддя: