Справа №705/3341/22
1-кп/705/1080/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2022 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000837 від 11.07.2022, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранів, Гайсинського району, Вінницької області. Українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 06.07.2022 близько 15 години 30 хвилин в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому було продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України № 2129-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, без дозволу володільця через незачинені вхідні двері, проник до приміщення кімнати № 2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яку орендує ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 . Після чого, діючи умисно, з коробки з під телефону марки «Xiaomi Redmi note7», яка знаходилася в дорожній сумці, на ліжку в кімнаті, таємно викрав грошові кошти в сумі дванадцять тисяч гривень, що належать ОСОБА_5 , таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел, заподіяв останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що вдень 06.07.2022 року, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 , де він орендував кімнату, через незачинені двері зайшов у кімнату № 2, яку орендують ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де на ліжку помітив дорожню сумку, у якій лежала коробка від телефону з грошима. Він забрав собі гроші у розмірі 12000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд. В подальшому добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки. Розуміє тяжкість вчиненого, щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин скоєних кримінальних правопорушень, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується доказами добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, а також перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 27 років, осудний, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку та під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчиненого, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілого в зв`язку з повним відшкодуванням завданих збитків, а також те, що будь-яких тяжких наслідків від кримінального правопорушення не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 65, 100, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 судом не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «IPHONE 7+» -повернути власнику ОСОБА_4 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8 ОСОБА_9