Номер провадження: 11-сс/813/530/23
Справа № 521/2309/23 1-кс/521/549/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031, внесеного до ЄРДР 21.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, яке було вилучено 21.01.2023 року у ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 15, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 19.06.2015 на ім`я ОСОБА_8 , транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , та ключі від нього.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене майно має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та накладання арешту необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що:

- арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України;

- в рамках вказаного кримінального провадження власник майна не є підозрюваним.

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвали, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі порушується питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що оскаржену ухвалу представник власника майна отримав 07.03.2023 року.

Позиції учасників судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_7 підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Щодо дотримання власником майна строку на подання апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК України).

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржена ухвала постановлена без участі власника майна, а тому строк апеляційного оскарження для нього має обчислюватись із дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 937/2679/20.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження убачається, що після постановлення оскарженої ухвали, її копія на адресу власника майна не направлялась, також відсутні докази щодо дати отримання копії ухвалу апелянтом. У свою чергу, адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , у поданій апеляційній скарзі вказує, що копію оскарженої ухвали вона отримала 07 березня 2023 року, натомість апеляційна скарга подана 14.03.2023 року, що свідчать про те, що строк для подання апеляційної скарги дотримано відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, тому відсутні підстави для його поновлення.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000031, внесеного до ЄРДР 21.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, прокурор визначив метою накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 19.06.2015 на ім`я ОСОБА_8 , транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , та ключі від нього, їх збереження як речового доказу (а.с. 1-3).

Відповідно до клопотання у провадженні ВП № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 21.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (а.с. 4).

Відповідно до клопотання прокурора, 21.01.2023 року до чергової частини відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 від судового експерта ОНДЕКЦ ОСОБА_9 про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 15, при огляді та перевірці транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено ознаки підробки ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу- НОМЕР_3 . У в`язку з чим було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 19.06.2015 року на ім`я ОСОБА_8 , яке було упаковано у сейф-пакет PSP1090986; транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , та ключі від вищевказаного транспортного засобу.

У подальшому постановою дізнавача від 21.01.2023 року вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Диспозиція ст. 290 КК України передбачає кримінальну відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Транспортні засоби як джерела підвищеної небезпеки та предмети, які становлять велику матеріальну цінність, повинні піддаватися ідентифікації. З цією метою вони, а також їх найважливіші вузли та агрегати позначаються індивідуальними номерами, причому номер шасі або кузова вказується в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Використання транспортного засобу та його складових під дійсними ідентифікаційними номерами попереджує вчинення інших посягань у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, зокрема злочинів, передбачених ст. ст. 286, 287, 289, оскільки сприяє встановленню транспортного засобу, який став знаряддям або предметом злочину.

Таким чином, предметом злочину, передбаченого ст. 290 КК України, є кузов, двигун, шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 19.06.2015 на ім`я ОСОБА_8 , транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , та ключі від нього, мають доказове значення та є достатні підстави вважати, що їх збереження необхідне для здійснення належного досудового розслідування, оскільки, органу досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження, серед іншого, необхідно встановити чи змінювалися номери рами, шасі та двигуна на транспортному засобі марки VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 .

З огляду на зазначене, посилання апелянта на те, що власнику майна ОСОБА_8 , не повідомлено про підозру в рамках вказаного кримінального провадження, не має ніякого правового значення при вирішенні питання щодо арешту майна з метою збереження речового доказу, оскільки уданому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор повідомив та надав відповідні докази того, що в рамках вказаного кримінального провадження було призначено та проведено експертне дослідження за експертною спеціальністю « Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків», об`єктом дослідження якого був транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , що в свою чергу свідчить про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та прийшов до вірного висновку про необхідність збереження вилученого майна для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що прокурором попущено строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, для звернення з клопотання про арешт майна, апеляційний суд відхиляє, виходячи з наступного.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України підлягає поновленню за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з клопотання слідчого 21.01.2023 року у ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 15, було виявлено та вилучено майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 19.06.2015 на ім`я ОСОБА_8 , транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , та ключі від нього.

У свою чергу, 23.01.2023 року дізнавач СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , звернулась з клопотанням про арешт вищевказане майна, яке ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2023 року було повернути прокурору для усунення зазначених недоліків протягом 72 години з моменту отримання копії ухвали (справа № 521/1866/23, номер провадження:1-кс/521/486/23), яку отримано прокурором 30.01.2023 року.

Після чого, 31.01.2023 року засобами поштового зв`язку прокурор Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 звернулась з повторним клопотанням, яке надійшло до Малиновського районного суду м. Одеси 01.02.2023 року за вхідним номером 4904/23, що підтверджується печаткою суду на першій сторінці клопотання.

З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що прокурором дотримано строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, для звернення з клопотання про арешт майна.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031, внесеного до ЄРДР 21.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4