БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/62/22
Справа № 356/439/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001575 від 08 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Березань Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, не інваліда, неодруженого, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, освіта середня спеціальна, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001575 від 08 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У підготовчому судовому засіданні старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001575 від 08 серпня 2022 року прокурор Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Своє клопотання обґрунтувала тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а саме, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Працівниками поліції 08.08.2022 ОСОБА_4 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області 10.08.2022 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором, про обрання у кримінальному провадженні №0001575 підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням неа нього відповідних обов`язку повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.10.2022 ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської від 10.08.2022 скасовано та ухвалено нове рішення, яким підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 години 50 хвилин 06.10.2022. Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області 06.10.2022 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 04.11.2022. Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2022 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 09.11.2022 включно.
Прокурор вказує, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а саме, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в зв`язку з чим обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до суду для розгляду по суті. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.
Як стверджує прокурор, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі яких ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати та не могли зникнути, оскільки останній утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого чи свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, закон передбачає застосування запобіжного заходу з метою запобігання саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків.
Як зазначено у клопотанні, беручи до уваги особу обвинуваченого, його спосіб життя, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, вищевикладені обставини, у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.
Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, на думку прокурора, підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує (від 7 до 10 років позбавлення волі), що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину. Тому ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, не має дітей, постійного місця роботи, власного житла, а тому з легкістю може покинути місце проживання та переховуватися від слідства.
Прокурор стверджує, що вищевказане свідчить про те, що у ОСОБА_4 на даний час відсутні будь-які життєві обставини (робота, власне житло, будь-які громадські обов`язки), котрі могли б завдати йому без зайвих труднощів, змінити своєї місце проживання чи тривалий час не з`являтися за місцем свого проживання або взагалі на території, що перебуває під юрисдикцією правоохоронних органів та суду, а відтак наявні всі підстави вважати, що без продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_4 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України, а тому щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того клопотання обґрунтоване існуванням ризику того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він вчинив злочин із застосуванням насильства, проживає з ними в одному населеному пункті. Зі свідком ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 перебуває у родинних відносинах, а тому може впливати на неї будь-яким чином. Крім цього, обвинувачений знайомий зі свідок ОСОБА_8 оскільки навчався з ним в одній школі, а тому також може здійснювати будь-який вплив (в тому числі прохання, вмовляння) з метою зміни останнім показань. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор наголошувала, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу обвинуваченого він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю. Крім цього, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не є співрозмірним із тяжкістю вчиненого злочину. Обвинувачений ОСОБА_4 власного житла не має. Викладене вище унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На переконання прокурора застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам. Відтак, прокурор просить суд продовжити строк тримання під вартою на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_4 та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, подавши при цьому клопотання про зміну його підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби ( АДРЕСА_1 ) із встановленням для ОСОБА_4 таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Клопотання обґрунтував тим, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо його підзахисного у даному кримінальному провадженні відсутні, в обґрунтування свого клопотання прокурор посилається лише на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років. Стороною обвинувачення не доведено, що, перебуваючи на волі, обвинувачений переховувався б від суду, перешкоджав би кримінальному провадженню, чи скоїв би інший злочин. У зв`язку з викладеним, захисник наголошує, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника.
Щодо призначення справи до судового розгляду, здійснення розгляду справи у відкритому судовому засіданні суддею одноособово прокурор, обвинувачений, захисник не заперечували.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Березанському міському суду Київської області.
Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, відтак, суд провів підготовку до судового розгляду, з метою чого: визначив дату та місце проведення судового розгляду, з`ясував у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясував питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.
Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
З доданих до клопотання про продовження дії запобіжного заходу документів вбачається, що 08.08.2022 ОСОБА_4 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.08.2022; ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2022 обрано підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього таких обов`язків: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.10.2022 вказану вище ухвалу суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 години 50 хвилин 06.10.2022.
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області 06.10.2022 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 04.11.2022.
03.11.2022 слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області виніс ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою до 09.11.2022 включно.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В силу приписів ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За змістом ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободо бмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Отже, в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_4 може застосовуватися запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом перевірено наявність визначеної ч. 2 ст. 177 КПК України підстави застосування запобіжного заходу, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв протии України»). Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд звертає увагу на те, прокурором не у повній мірі виконано вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України щодо викладення обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
На переконання суду прокурором доведено наявність ризиків, які були враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Проте, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.
Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні з покладенням на підозрюваного певних обов`язків.
З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд дійшов до переконання, що прокурором було доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки за викликом слідчого для проведення процесуальних дій. Однак, прокурором не було доведено неможливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.
Разом з тим, суд бере до уваги аргументи, наведені захисником ОСОБА_5 у клопотанні про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, суд робить висновок, що захисником наведено обставини, які б спростовували доводи прокурора щодо наявності реальних ризиків щодо незабезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відтак, суд вбачає підстави для часткового задоволення такого клопотання захисника.
Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд вважає за доцільне змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.
На переконання суду, вказаний вище запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, таким, що відповідає особі обвинуваченого та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий: негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В силу приписів ч. 5 ст. 202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. 314-316, 177, 181, 183, 194, 199, 202, 392-393, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001575 від 08 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Березанського міського суду Київської області на 14 годину 00 хвилин 17 листопада 2022 року.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати квартиру АДРЕСА_2 з 21 години вечора по 07 годину ранку щодня, окрім випадків оголошення повітряної тривоги з метою прослідування в укриття і перебування там до відбою повітряної тривоги.
У задоволенні решти клопотання захисника - відмовити.
Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Строк дії ухвали становить 60 діб.
Початок строку дії ухвали обчислюється з 09 листопада 2022 року.
Закінченням строку дії ухвали є 08 січня 2023 року.
Ухвалу передати на виконання до Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Баришівський відділ Броварської окружної прокуратури.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
В судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 .
Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
У решті ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголосити о 14 годині 50 хвилин 09.11.2022.

Суддя ОСОБА_1