Справа № 202/6381/23
Провадження № 1-кс/202/2844/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

07 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працевлаштованого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, п.4 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000350 від 05.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою.

07.04.2023 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 07.04.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, знову вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи.

Так, ОСОБА_5 , 04 квітня 2023 року приблизно з 15:00 години, разом зі знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , знаходився поблизу будинку № 170-Н по вул. Донецьке шосе в м. Дніпро, де разом розпивали алкогольні напої. Того ж дня близько 17.00 години під час розпивання алкогольних напоїв на ґрунті особистих неприязних стосунків між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , яка в цей момент знаходилась поруч з ним.

Так, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, разом з ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_9 , діючи без попередньої змови нанесли почергово не менше п`ятнадцяти ударів кулаками рук та ногами в область голови, обличчя та тулубу, після чого застосовуючи антигенну запальничку стали палити тіло останньої, спричинюючи їй страждання, потім нанесли не менше чотирьох ударів твердими предметами в область голови, обличчя та черевної порожнини, в результаті чого спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді: здавлення головного мозку з дислокацією стовбуру, травматична субдуральна гаматома, в результаті отриманих тілесних ушкоджень остання померла.

Між заподіяними ОСОБА_10 тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявний прямий причинно наслідковий зв`язок.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, кваліфікується за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, п.4 ч.2 ст.115 КК України.

06.04.2023 слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області

ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 вручено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмове повідомлення про підозру, у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, і з метою уникнення відповідальності за особливо тяжкий злочин може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому і від суду. Крім того, ОСОБА_5 вчинивши кримінальне правопорушення, місце злочину покинув, не надавши потерпілій медичній допомоги, не здійснив дій для виклику органів охорони здоров`я та не повідомив про вчинений злочин до поліції.

Крім того, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показах свідків, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є його знайомими та з якими він мешкає за однією адресою, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на них та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за корисливі злочини, в тому числі і злочин, який пов`язаний з застосуванням насильства (вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2021 за ч.2 ст.345 КК України), на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти злочини, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.

Захисник у судовому засіданні підтримав думку підзахисного.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000350 від 05.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, кваліфікується за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, п.4 ч.2 ст.115 КК України.

06.04.2023 слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області

ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 вручено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмове повідомлення про підозру, у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами у їх сукупності.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінально протиправного діяння.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може одноосібно або за допомогоюінших осіб незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний має середню освіту, має постійне місце проживання, однак лише такі обставини, на переконання слідчого судді, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, п.4 ч.2 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.06.2023 року, без визначення застави.

Визначити строк дії ухвали до 04.06.2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1