Номер провадження: 11-кп/813/2273/22
Справа № 497/2392/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 30 листопада 2022 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської обл., громадянина України, працюючого на посаді фельдшера КНП «Одеський обласний центр екстренної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 січня 2023 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Болградського районного суду Одеської обл. на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000302 від 26.09.2022 року, відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської обл. від 30 листопада 2022 року, задоволено клопотання прокурора, та обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 січня 2023 року.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити заставу в розмірі 100 000 грн. з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт зазначає про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зазначає, про можливу провокацію до вчинення обвинуваченим зазначеного злочину.

Кпім того, вказує на відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Також, апелянт вказує на безпідставність не розгляду судом можливості застосування до його підзахисного альтернативних запобіжних заходів, в тому числі безпідставність не визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Учасники судового провадження належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак до апеляційного суду не прибули, заяв про бажання приймати участь в її розгляді до апеляційного суду не подали.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2022 року ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2022 року, включно.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Приймаючи рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

На цій стадії процесу суд повинен оцінювати лише підстави вважати обґрунтованим зникнення або зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу, а ні в якому разі достатність доказів для визнання обвинуваченого винним, оскільки вказане питання вирішується в нарадчої кімнати при винесенні вироку, лише при оцінці усіх доказів у сукупності.

Зважаючи на викладене є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 чи провокацію вчинення кримінального правопорушення.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке відносить до злочинів проти основ національної безпеки України, за вчинення якого, передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, хоча і є особою працевлаштованою та одруженою, однак зазначене не стало перешкодою для вчинення ним злочину, що в свою чергу вказує на відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Наведене свідчить про те, запобіжний захід у виді тримання піді вартою обвинуваченого ОСОБА_7 обраний з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого.

З огляду на викладене твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність тримання вартою обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, є неспроможними і доводи апеляційної скарги захисна про безпідставність не розгляду судом можливості застосування до його підзахисного альтернативних запобіжних заходів.

Як вбачається, з оскаржуваної ухвали суду, в ній мається аналіз існуючих ризиків, та підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 , саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Неспроможними є посилання захисника на безпідставність не визначення судом розміру застави.

Так, відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 КК України, яка входить до переліку статей визначених абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд першої інстанції цілком слушно прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення застави, з чим погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 30 листопада 2022 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 січня 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14