Справа № 761/3973/22
Провадження № 1-кп/761/1963/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002982 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час утримується під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують діяти.

Захисник ОСОБА_4 заперечила щодо клопотання прокурора, оскільки ризики, названі прокурором, є необґрунтованими та недоведеними. Просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні матеріали кримінального провадження, судом встановлене наступне.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , відповідно до ухвали слідчого судді застосовано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави, який в ході судового розгляду продовжено відповідно до ухвали суду до 06 лютого 2023 року.

Виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, офіційно не працював, тяжкість покарання в разі визнання останнього винуватим, відсутність належних гарантій, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, відсутність будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, не можуть їм запобігти.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики переховування від суду, впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час жоден інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, на даній стадії судового розгляду не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, і не забезпечить належної поведінки і виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Наявність у обвинуваченого місця проживання, з урахуванням наведених вище факторів не зменшує існування зазначених ризиків.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 березня 2023 року включно.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, а тому такі обставини з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, дають суду підстави не визначати розмір застави.

Враховуючи наведене, суд вважає доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , неспроможним.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 201, 331, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 30 березня 2023 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення,а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя