У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2022 Справа №607/17117/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001277 від 23 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001277 від 23 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про накладення арешту на автомобіль «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_4 , ключ від даного транспортного засобу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Подане клопотання мотивоване тим, що 22.11.2022 року до Тернопільського РУ поліції надійшло повідомлення від ПОГ ОСОБА_5 про те, що 22.11.2022, близько 11:00 год, під час несення служби по АДРЕСА_1 , було виявлено водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем марки «PEUGEOT», ДНЗ НОМЕР_1 , в ході перевірки документів якого було виявлено явні ознаки невідповідність номерів кузова транспортного засобу із базою даних.
За даним фактом 23 листопада 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0001277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
У зв`язку з необхідністю проведення судових авто-технічних експертиз та технічних експертиз документів, інших експертиз чи слідчих дій у кримінальному провадженні №0001277, під час проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_4 та ключ від даного транспортного засобу.
Вказаний автомобіль постановою дізнавача від 23.11.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Ключ від вищевказаного автомобіля постановою дізнавача від 23.11.2022 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Посилаючись на те, що автомобіль «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та ключ від даного транспортного засобу, які вилучено в ході огляду місця 22.11.2022 року, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і іншим шляхом не можливо отримати доступ до вказаного транспортного засобу для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин у даному кримінальному провадженні, прокурор у клопотанні ставить питання про накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав, просить задовольнити.
Користувачі майна, щодо якого подано клопотання про арешт майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001277 від 23 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0001277 від 23 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України; рапортом інспектора черговий Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 23.11.2022 року; протоколом огляду місця події від 22.11.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 22.11.2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 22.11.2022 року, іншими долученими до клопотання матеріалами.

Так, згідно реєстраційного свідоцтва транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є Pahns Jeannine, користувачами якого являються ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ від даного транспортного засобу з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0001277 від 23 листопада 2022 року, для проведення усіх необхідних експертиз та інших слідчих дій.

Постановою дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 23.11.2022 року ключ від транспортного засобу марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у межах даного кримінального провадження.

Окрім того постановою дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 23.11.2022 року транспортний засіб марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001277 від 23 листопада 2022 року.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором (ч.1 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України. Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені .

Враховуючи, що вилучений 22 листопада 2022 року в ході проведення огляду місця події, транспортний засіб марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ до нього, які належать до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, на таке слід накласти арешт.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені арешту на транспортний засіб та ключі від нього, з метою збереження речового доказу, який необхідний для проведення усіх необхідних експертиз та слідчих дій до з`ясування всіх обставин даного кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

З урахуванням цих обставин, слідчий суддя доходить висновку, що арешт майна у цьому випадку є достатнім для забезпечення збереження речових доказів та пропорційним втручанням у право володіння майном ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , та не матиме надмірних наслідків для них, тому клопотання про арешт майна слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно, із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Накладення арешту на таке майно не є припиненням права володіння. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на автомобіль марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ до нього, користувачами якого являються ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Разом з тим вимога прокурора про надання дозволу на зберігання транспортного засобу марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на території спецмайданчика ГУНП в Тернопільській області що за адресою м. Тернопіль вул. Бережанська, 44б, до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001277 від 23 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 22 листопада 2022 року під час огляду місця події автомобіль марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційного свідоцтва транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «PEUGEOT», моделі «306», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є Pahns Jeannine, користувачами якого являються ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1