У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002139 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, про переведення підозрюваної з Ізолятора тимчасового тримання ГУНП в м. Києві до Державної установи «Київський слідчий ізолятор»,

ВСТАНОВИВ :

22.11.2022 до суду надійшла вказана скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , подана в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), в якій ставиться питання про зобов`язання уповноважених осіб СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0002139 забезпечити додержання прав підозрюваної ОСОБА_5 шляхом її переведення з Ізолятора тимчасового тримання ГУНП в м. Києві до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 01.12.2022 для розгляду зазначеної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Вказане клопотання обґрунтовано, зокрема, тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.11.2022 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», проте, як стало відомо захиснику ОСОБА_5 на момент подання скарги утримується в Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП в м. Києві за адресою: вул. Ремонтна, 7.

В скарзі звертається увага на те, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання. Отже, Ізолятор тимчасового тримання не входить до переліку установ для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

Розгляд скарги було призначено на 02.12.2022.

У судове засідання захисник не з`явився, разом з тим, слідчим суддею враховано, що у скарзі, що є предметом розгляду, захисник просить здійснювати її розгляд за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні прокурор щодо скарги заперечувала, звернула увагу на те, що 23.11.2022 підозрювану ОСОБА_5 переведено до Київського слідчого ізолятору.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах: верховенства права, що означає, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; законності, що означає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, що означає, що ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Статтею 28 Конституції України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Ідентична правова позиція викладена у ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за змістом якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Як встановлено під час розгляду скарги, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.11.2022 у справі №760/16939/22 (провадження № 1-кс/760/5620/22) підозрюваній ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 23.12.2022 (включно).

Наведене дає підстави слідчому судді вважати, що підозрювана утримується під вартою на підставі вмотивованого рішення суду про застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Як вбачається з аналізу вказаної норми закону, Ізолятор тимчасового тримання не входить до переліку установ для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

Згідно з п. 2.1 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку в Ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 02.12.2008 № 638, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.02.2009 за № 137/16153, ІТТ є спеціальними установами для роздільного тримання: осіб, затриманих за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; осіб, затриманих на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу; осіб, стосовно яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 3 діб (якщо доставляння ув`язнених до слідчого ізолятора (далі СІЗО) у цей період неможливе через віддаленість або відсутність належних шляхів сполучення, вони можуть утримуватись в ІТТ не більше 10 діб); засуджених, які прибули із СІЗО та установ виконання покарань у зв`язку з розглядом справи в суді або проведенням з ними слідчих (розшукових) дій; адміністративно арештованих - за відсутності спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративному арешту.

Як вбачається зі змісту скарги, підозрювана, будучи особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, станом на 22.11.2022 утримується в Ізоляторі тимчасового тримання.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.11.2022 конвойовано в СІЗО.

Отже, з 23.11.2022 підозрювана перебуває у СІЗО.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні, оскільки наразі вичерпана підстава її подання.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002139 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, з Ізолятора тимчасового тримання ГУНП в м. Києві до Державної установи «Київський слідчий ізолятор», відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1