Справа № 204/9940/22
Провадження № 1-кс/204/2251/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за фактами безповоротних втрат у не бойовій обстановці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000922 від 15.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за фактами безповоротних втрат у не бойовій обстановці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000922 від 15.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ГУНП в Доненцькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000922 від 15.11.2022 року, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 14.11.2022 року приблизно о 23:20 год., військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , водій-санітар інженерно-саперної роти, ст. солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Daewoo T13110» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїжджій часті вул. Аероклубна в напрямку від вул. Олекси Тихого до вул. Ювілейна м. Краматорськ Донецької області, в районі буд. № 42 по вул. Аероклубна, не впоравшись з керуванням, виїхав за межі проїзної частини ліворуч де скоїв наїзд на опору ЛЕМ. Внаслідок наїзду водій автомобілю «ЗАЗ Daewoo T13110» реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_5 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , ст. сапер інженерно-саперної роти, солдат), отримали травми не сумісні з життям, від яких загинули на міс події.

15.11.2022 року в ході проведення огляду місця події, оглянуто та вилучено: автомобіль марки «ЗАЗ Daewoo T13110» реєстраційні номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 - ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , яким у момент ДТП керував ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 15.11.2022 року, вказаний транспортний засіб, який був вилучений 15.11.2022 року в ході огляду місця події, визнаний речовим доказам.

Метою накладення арешту у даному конкретному випадку відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є виключно збереження речових доказів по даному кримінальному провадженню.

У зв`язку з викладеним, прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого від 15.11.2022 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000922 наступне майно: автомобіль марки «ЗАЗ Daewoo T13110» реєстраційні номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 - ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , вилучений під час огляду місця події 15.11.2022 року.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за фактами безповоротних втрат у не бойовій обстановці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000922 від 15.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 15.11.2022 року в ході проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «ЗАЗ Daewoo T13110», реєстраційні номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 - ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7