ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря судового

засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

представника СВК-67 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні (у режимі відеоконференції) матеріали клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Павлоград, Павлоградського району Дніпропетровської області, одруженого, з середньою спеціальною освітою, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2023 року,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його клопотання і замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

Зазначає, що за час перебування у ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» не мав жодного стягнення і отримав одне заохочення, проте під час перебування в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» не отримав ні стягнень ні заохочень.

Крім того, звертає увагу на те, що отримав пільгу згідно ст. 82 КК України.

Вказує, що до моменту скоєння злочину був офіційно працевлаштований на посаді гірноробочого маркшейдерських робіт ВСП «Шахтоуправління Тернівське», займався волонтерською діяльністю, за що отримав грамоту та медаль. Вказаний вище роботодавець дає гарантійний лист про подальше його працевлаштування.

Також зазначає, що має позитивну характеристику з місця роботи і місця проживання та має міцні соціальні зв`язки.

_________________________________________________________________

ЄУНСС 722/319/23 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8

Номер провадження 11-кп/822/139/23 Суддя-доповідач:

ОСОБА_1 , що хоче погасити цивільний позов у кримінальному провадженні, проте не має можливості через перебування у місцях позбавлення волі.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , районний суд зазначив, що встановлені обставини в їх сукупності із урахуванням особи засудженого ОСОБА_6 , зокрема його відношення до встановленого порядку відбування покарання, соціально-виховної роботи, не свідчать про достатні позитивні зміни в особистості засудженого. А тому він не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст. 82 КК України. .

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор та представник Сокирянської ВК (№67) заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу районного суду.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, ухвала районного суду відповідає в повній мірі вказаним вимогам.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

При цьому, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.

У відповідності до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України).

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк.

При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з матеріалів особової справи, дослідженої районним судом, ОСОБА_6 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 115; ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України йому зараховано період попереднього ув`язнення у строк покарання з 27.12.2015 року до вступу вироку в законну силу з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.08.2018 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року змінено, в частині стягнення судового збору та розрахунку строку попереднього ув`язнення.

Постановою Верховного Суду від 17.01.2019 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.06.2018 року щодо ОСОБА_6 змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 у строк покарання у виді позбавлення волі зараховано строк його попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 14.06.2018 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_6 відраховується з 27.12.2015 року.

Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_6 10.07.2027 року.

Станом на час розгляду судом першої інстанції клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув 9 років 7 місяців 4 дні позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання призначеного судом.

Невідбутий засудженим строк покарання становить 4 роки 4 місяці 26 днів позбавлення волі.

Із досліджених районним судом матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_6 встановлено, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 27.12.2015 року. Під час утримання в слідчому ізоляторі м. Дніпро за порушення вимог режиму відбування покарання був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому порядку.

Під час відбування покарання у Селидівській УВП (№82) в одному випадку був заохочений.

До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» прибув 15.04.2022 року. До дисциплінарної відповідальності не притягався. У жодному випадку не заохочувався, що підтверджується довідкою про заохочення і стягнення.

У відношенні до персоналу установи переважно тактовний, законні вимоги намагається виконувати. У взаємовідносинах з іншими засудженими установи вживчивий, не конфліктний.

Своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті й порядку.

Має охайний зовнішній вигляд, на заходи індивідуально-виховного характеру, які проводяться у секторі реагує посередньо, не приймає участі у реалізації жодної програми диференційованого виховного впливу.

Відповідно до статей 110, 112 та 113 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом отримання посилок й передач. Взаємовідносини добрі.

Згідно вироку суду засуджений ОСОБА_6 вину у скоєному злочину не визнав.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_6 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Відповідно до наявної в особовій справі засудженого виписки №1 від 10.01.2023 року засідання комісії сектору максимального рівня безпеки з оцінки виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку та дійшов вірного висновку про відсутність даних про те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за злочин проти життя двох осіб та вину у скоєному не визнав.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_6 від 14.02.2023 року останній з приводу участі у оплачуваній суспільно-корисній праці до адміністрації установи не звертався. Засуджений ОСОБА_6 не приймав участі у реалізації жодної програми диференційованого виховного впливу.

Засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. На даний час відбуває покарання у секторі максимального рівня безпеки за вчинення особливо тяжкого злочину.

При вирішенні клопотання про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України, слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про неможливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки такий висновок відповідає закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Доводи апеляційної скарги були предметом перевірки районного суду під час розгляду клопотання та їм була надана вірна правова оцінка.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404,405,407,418,419,537-539 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

31.03.2023 року

(дата засвідчення копії)