Справа № 754/9774/22
У Х В А Л А
Іменем України

22 листопада 2022 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанови старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 28.09.2022 року про відмову у визнанні потерпілим та наданні матеріалів для ознайомлення по кримінальному провадженню №0001798 від 27.10.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.139 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва з вказаною скаргою.
В обґрунтування скарги зазначила, що в провадженні ВД Деснянського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0001798 від 27.10.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 139 КК України.
28.09.2022 року дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 було винесено постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001798 від 27.10.2020 та про відмову у задоволенні клопотання щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001798 від 27.10.2020.
Посилаючись на вимоги ст.55, 220 ч.1 КПК України, вважає, що вказані постанови не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, відтак є необґрунтованими та невмотивованими, розглянути дізнавачем в порушення встановленого строку, тому підлягають скасуванню. Також звернула увагу, що постанови заявником були отримані 24.10.2022 року, тому строк звернення до суду пропущений не був.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали вимоги скарги, просили скаргу задовольнити у повному обсязі, також просили поновити строк звернення до суду, мотивуючи тим, що вказаний строк був пропущений з поважних причин.

Дізнавач ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував, вказуючи, що ним 28.09.2022 року були винесені постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001798 від 27.10.2020 та відповідно про відмову у задоволенні клопотання щодо ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження. Вважає, що вказані постанови законні та обґрунтовані, тому просив у задоволенні скарги, відмовити.

Слідчий суддя заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0001798, дійшов до наступного висновку.
Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , 28.09.2022 року в рамках кримінального провадження № 0001798 від 27.10.2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.139 КК України, були винесені постанови, які наразі оскаржує заявник ОСОБА_3 . Вказані постанови заявником були отримані 24.10.2022 року, про що свідчать надані докази, а саме додані до матеріалів скарги поштові конверти.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що процесуальний строк звернення до слідчого судді підлягає поновленню.

Судовим розглядом встановлено, що ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001798 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.139 ч. 1 КК України.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Постановою старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 28.09.2022 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001798, оскільки у кримінальному провадженні відсутні будь-які відомості, що свідчать про завдання останньому моральної, фізичної або майнової шкоди.
Також постановою від 28.09.2022 дізнавачем відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001798, оскільки останній, в рамках зазначеного кримінального провадження, має статус свідка, тому позбавлений права ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження.
Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; способу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Диспозиція ч.1 ст.139 КК України, передбачає настання кримінальної відповідальності за ненадання без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001798, а саме наявних скарг заявника, останній зазначав саме про ненадання допомоги його матері медичним працівником, про що зазначено в оскаржуваній постанові дізнавача від 28.09.2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
У відповідності з нормами Особливої частини КК України наслідки злочинного діяння можуть відображатися у тій чи іншій сфері фізичного стану людини, зокрема у вигляді заподіяння смерті, шкоди здоров`ю (тяжкої, середньої чи легкої тяжкості тілесних ушкодження), фізичного болю. За такого, фізична шкода, як вид шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, представляє собою сукупність змін, які об`єктивно відбулись у стані людини як фізичної істоти (тілесні ушкодження, розлад здоров`я, біль), тобто це фізичні страждання людини, фізичний біль, функціональний розлад організму, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, а також смерть, спричинені людині в наслідок кримінального правопорушення, що посягає на немайнові або майнові права громадянина, та внаслідок рішень чи дій (бездіяльності) правоохоронного або судового органу.
Виходячи з положень Цивільного кодексу України, майнова шкода полягає в позбавленні особи належних їй цінностей, грошей, майна, матеріальних благ.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом із тим, ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Отже, законодавець передбачає тільки одну підставу відмови у визнанні потерпілою, це наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.

Матеріали кримінального провадження №№ 0001798 взагалі не містять заяв скаржника про визнання його потерпілим або представником потерпілого в рамках вказаного кримінального провадження, із зазначенням причиненої йому діями медичних працівників моральної або фізичної або матеріальної шкоди.
Відповідно ч.1 ст.477 КПК України, ч.1 ст.139 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо, в тому числі вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з оскаржуваною постановою дізнавача та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова дізнавача є мотивованою, дізнавачем зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні заявника потерпілим.
При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).
Стосовно оскаржування постанови дізнавача про відмову у наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, слід зазначити, що дізнавачем вказана постанова мотивована статусом заявника у вказаному кримінальному провадженні свідок, що за нормами КПК не передбачає надання останньому матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 подана в інтересах ОСОБА_3 на постанови старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001798 та відмову у наданні матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001798 для ознайомлення, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 55, 303, 305-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя-
УХВАЛИВ:
Поновити адвокату ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 строк звернення до суду зі скаргою.

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанови старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 28.09.2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001798 та відмову у наданні матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001798 для ознайомлення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1