Справа № 336/5924/22
Пр. 1-кс/336/1016/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час проведення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001708 від 04 листопада 2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області Локачинського району с.Конюхи, громадянина України, українця, працюючого на ТОВ «Метпромбуд Інвест» на посаді електрогазозварника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час проведення досудового розслідування, а саме до 04 лютого 2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 04 листопада 2022 року, в період часу з 19 години 00 хвилин до 19 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись на тротуарній доріжці навпроти будівлі № 31, по вулиці 8-го березня у місті Запоріжжя, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тримаючи в правій руці предмет схожий на ніж, наніс один удар в область черевної порожнини потерпілого, внаслідок чого останнього було госпіталізовано бригадою швидкої медичної допомоги до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, а ОСОБА_5 був затриманий на місці працівниками поліції.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 , згідно довідки КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, поранення VIII сегменту правої долі печінки, гемоперитонеум середнього ступеню важкості, геморагічний шок I-II степеню.

На даний час дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001708 від 04 листопада 2022.

У судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на заявленому клопотанні про продовження застосування строку тримання під вартою на час досудового розслідування підозрюваному за викладеними в ньому підставами посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного та не заперечував проти клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши їхні доводи матеріалами справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р. (із змінами) «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування», тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи, передбачені законом, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Геращенко проти України» від 07.11.2013 р. Суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових та процесуальних умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (також Рішення у справі «Буткевичюс проти Литви»).

З наданих суду разом з клопотанням матеріалів суд встановив наступне.

В провадженні слідчих СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001708 від 04 листопада 2022 за ч. 1 ст. 121 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 04 листопада 2022 року, в період часу з 19 години 00 хвилин до 19 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись на тротуарній доріжці навпроти будівлі № 31, по вулиці 8-го березня у місті Запоріжжя, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тримаючи в правій руці предмет схожий на ніж, наніс один удар в область черевної порожнини потерпілого, внаслідок чого останнього було госпіталізовано бригадою швидкої медичної допомоги до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, а ОСОБА_5 був затриманий на місці працівниками поліції.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 , згідно довідки КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, поранення VIII сегменту правої долі печінки, гемоперитонеум середнього ступеню важкості, геморагічний шок I-II степеню.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ч. 1 ст.121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

05.11.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 узгоджується з узагальнюючим визначенням цього поняття, сформульованих у правових позиціях Європейського Суду, зокрема, у рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., за змістом якого термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або обставин, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

07.05.2022 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у шістдесят днів, а саме до 04.01.2023.

28.12.2022 на підставі постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженню до трьох місяців, тобто до 04 лютого 2023.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває), його майновий стан (офіційно працює, має щомісячний дохід), соціальні зв`язки (офіційно одружений, з дружиною зв`язків не підтримує, відсутня жодна особа на утриманні, має зареєстроване місце проживання, відсутнє місце проживання).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Таким чином, підозра особи у скоєнні особливо тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов до висновку, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також суд наголошує, що обраний відносно підозрюваного на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_5 , не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду та впливати на потерпілого та свідків.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Враховуючи наведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є продовження строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою щодо обвинуваченого строком до 04 лютого 2023.

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку слідчого судді, відносно підозрюваного продовжує існувати ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя з урахуванням викладеного продовжує відносно ОСОБА_5 строк тримання під вартою на час проведення досудового розслідування, тобто до 04 лютого 2023.

На час розгляду клопотання суду не надано доказів про неможливість перебування підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення за станом здоров`я або з інших причин.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого, не встановив.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст.177,183,184,193,194,196,197,199 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час проведення досудового розслідування, відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час проведення досудового розслідування до 04 лютого 2023 року

Визначити строк дії ухвали до 04 лютого 2023 року включно.

Копію ухвали суду надіслати Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, захиснику підозрюваного, прокурору та слідчому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повного тексту ухвали складений 30 грудня 2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1