Справа № 535/2100/22
Провадження № 1-кп/535/220/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 за №0001182 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , освіта базова вища, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи на території тимчасово окупованої території м. Макіївка Донецької області, 23.02.2022 був призваний під час загальної мобілізації до так званої армії «ДНР» для проходження військової служби зі зброєю та участі у проведенні бойових дій проти України на боці РФ. У подальшому вказаний громадянин, у березні 2022 року безпосередньо приймав участь у бойових діях проти підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань України, чинив при цьому злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Так, не пізніше 4-5 березня 2022 року (точна дата в ході розслідування не встановлена) ОСОБА_4 , перебуваючи у селі Руські Тишки Харківського району Харківської області, яке на той час перебувало під контролем військовослужбовців ЗС РФ, отримав наказ від невстановленої на цей час особи зі складу 25-ої мотострілецької бригади ЗС РФ на проникнення до будинку АДРЕСА_2 з метою встановлення обставин передачі Збройним Силам України власником будинку ОСОБА_6 координат розташування ЗС РФ.

05.03.2022 близько 11 год. 00 хв. під час виконання вищезазначеного наказу, перебуваючи за вказаною адресою, y ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний намір, направлений на порушення законів та звичаїв війни.

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, групою осіб, спільно з військовослужбовцями 25-ої мотострілецької бригади ЗС РФ, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, з мотивів і метою безумовного виконання наказу, а також корисливим мотивом особистого збагачення за рахунок чужого майна, незаконно проник до приватного будинку АДРЕСА_3 , де здійснив грабіж особистих речей та дорогоцінних прикрас, а саме: ??ноутбуку «Lenovo», придбаний у 2013 році; срібного браслета «Pandora» з бусинами та декоративним камінням «Swarovsky»; ??двох золотих обручок; ??золотого ланцюжка плетіння «Бісмарк»; ??золотих сережок; колекції старовинних монет Російської імперії та СРСР, які належали громадянам України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим здійснив пограбування майна цивільної особи, так як вищезазначені викрадені речі не можуть бути використані для досягнення воєнної мети, тобто порушив закони і звичаї війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме вимоги ст. 33 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 393540 грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинене групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, дав показання, згідно з якими він, перебуваючи на території тимчасово окупованої території м. Макіївка Донецької області, 23.02.2022 був призваний під час загальної мобілізації до так званої армії «ДНР» для проходження військової служби зі зброєю та участі у проведенні бойових дій проти України на боці РФ та у березні 2022 року безпосередньо приймав участь у бойових діях проти Збройних Сил України. На початку березня 2022 року (це може бути 4-5 березня), перебуваючи у селі Руські Тишки Харківського району Харківської області, яке на той час перебувало під контролем військовослужбовців ЗС РФ, отримав наказ від особи зі складу 25-ої мотострілецької бригади ЗС РФ на проникнення до будинку АДРЕСА_2 з метою встановлення обставин передачі Збройним Силам України власником будинку Козаком Олександром координат розташування ЗС РФ. 05.03.2022 близько 11 год. 00 хв. під час виконання вищезазначеного наказу, y нього виник намір, реалізуючи який спільно з військовослужбовцями НОМЕР_1 мотострілецької бригади ЗС РФ, маючи на меті як безумовне виконання наказу так і намір особистого збагачення за рахунок чужого майна, проник до приватного будинку в АДРЕСА_3 , де здійснив грабіж особистих речей та дорогоцінних прикрас, а саме: ??ноутбуку «Lenovo», срібного браслета «Pandora»; ??двох золотих обручок; ??золотого ланцюжка плетіння; ??золотих сережок; колекції старовинних монет Російської імперії та СРСР, загальна вартість яких може становити 393540,00 грн, які належали цивільним особам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Він розумів, що вищезазначені викрадені речі не можуть бути використані для досягнення воєнної мети, що вони належать цивільним особам, та що він порушив закони і звичаї війни про захист цивільного населення під час війни, після чого з місця вчинення злочину пішов, викрадене майно вирішив передати військовослужбовцям ЗС РФ. Про незаконність своїх дій знає, у скоєному щиро розкаюється.

Враховуючи, що учасники судового провадження, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд розглянув кримінальне провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись дослідженням обставин провадження допитом обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у висунутому йому обвинуваченні суд вважає доведеною та кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, як порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинене групою осіб.

Обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, дані про його особу, який є раніше несудимою особою, не одружений, неповнолітніх дітей не має, визнає себе здоровим, працездатним, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті за яким визнав його винуватим, у виді позбавлення волі. Таке покарання в даному випадку є необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України. З урахуванням встановлених обставин, характеру вчиненого кримінального правопорушення суд не вбачає підстав для застосування положень статей 69 та 75 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений утримується в умовах ізоляції від суспільства як військовополонений на підставі спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства юстиції України, то з метою забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому судом покарання, слід застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту з зали суду.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.12.2022.

Речові докази: повістка про виклик до військового комісаріату серії НОМЕР_2 , яка зберігається у матеріалах справи зберігати в матеріалах справи №535/2100/22; паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 від 20.11.2012, виданий Советським РС у м. Макіївці ГУДМС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в матеріалах справи №535/2100/22 повернути обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 який перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя