Справа № 174/90/23
п/с № 1-кс/174/27/2023
У Х В А Л А

07 лютого 2023 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про звільнення майна з під арешту, яке обґрунтовує тим, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 листопада 2021 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу, судом при постановленні вироку вирішено долю речових доказів, за винятком вилучених у нього під час обшуку на стадії проведення досудового розслідування грошових коштів в сумі 10900 грн., на які, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року накладено арешт, та відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 20.04.2020 року було закрито кримінальне провадження по виділених матеріалах відносно невстановлених осіб, де грошові кошти у сумі 10900 грн. визнані речовими доказами, однак слідчим при винесенні рішення про закриття кримінального провадження не було вирішено долю речових доказів, тому просить скасувати арешт та повернути йому зазначені кошти.

Клопотання було передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

У главі 10 КПК України «Заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування» перелічено види заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до положень ст. 131 цього Кодексу арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підстави та процедура розгляду клопотання про скасування арешту майна врегульовані нормою ст. 174 КПК України, згідно положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

За змістом ст. 173 КПК України питання про накладення арешту на майно вирішує слідчий суддя або суд, а згідно ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна на досудовому розслідуванні вирішує слідчий суддя, а під час судового провадження - суд.

Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

З системного аналізу наведених вище норм вбачається, що клопотання про скасування, в тому числі скасування арешту майна подається слідчому судді за місцем розташування органу, яким проводиться досудове розслідування, а коли до суду вже скеровано обвинувальний акт, то дійсно питання про скасування арешту майна за загальним правилом вирішує суд за місцем вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку обвинувальний акт до суду не скеровувався, що підтверджується наступним.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2019 року у кримінальному провадженні за № 0000475 було задоволено клопотання слідчого про арешт майна та, зокрема, накладено арешт на грошові кошти в сумі 10900,00 грн.

Постановою прокурора прокуратури Дніпропетровської області від 23.01.2020 року матеріали досудового розслідування з кримінального провадження № 00000475 виділені в окреме провадження № 0000075. Серед виділених матеріалів є вказана вище ухвала слідчого судді.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 22.04.2020 року кримінальне провадження № 0000075 закрито у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, а тому питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Слідчий суддя зазначає, що орган досудового розслідування знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, а тому питання про скасування арешту майна (грошових коштів) не може бути вирішено слідчим суддею міського суду до якого 06.02.2023 року звернувся ОСОБА_2 .

Отже, в даному випадку питання про скасування арешту майна має вирішуватись слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області слідчим якого було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених у розділі 1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення.

Таким чином, клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000075 слід повернути як таке, що не підлягає розгляду в Вільногірському міському суді Дніпропетровської області.

Серед усіх рішень слідчого судді, можливість яких прямо не передбачено КПК України в межах відповідних регламентованих цим кодексом процедур потрібно виокремити ухвалені у межах передбаченої КПК України процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо апеляційного оскарження рішень слідчого судді, ухваленого у межах передбаченої КПК України процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, треба брати до уваги насамперед сутнісний критерій, визначено закладений законодавцем під час визначення кола ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню.

З огляду на те, що прийняття слідчим суддею ухвали щодо повернення клопотання про скасування арешту майна у зв`язку із недотриманням під час подання такого клопотання вимог підсудності не призводить ані до встановлення обмежень конституційних прав особи, ані до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень, така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування. При цьому слідчий суддя враховує висновок ОП ККС ВС у постанові від 31.05.2021 року у справі № 646/3986/19.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 173, 174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1