Справа № 930/408/23
№1-кс/930/173/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023 року

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання дізнавача СД Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за за №0000034 від 03 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Немирівського районного суду звернулася СД відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , із клопотанням, яке погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за за №0000034 від 03 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи його тим, що 03.02.2023 року до ЧЧ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт о/у СКП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те що ним було отримано інформацію, що житель м. Іллінці, Іллінецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області громадянин ОСОБА_6 може зберігати на території власного домогосподарства наркотичні речовини.

Відомості про дану подію внесено до ЄРДР за №0000034 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

18.02.2023 року о 10:30 год. дізнавачем СД ВП № 5 Вінницького РУП на підставі ухвали Немирівського районного суду від 16.02.2023 проведено обшук житла та інших володінь особи за місцем проживання ОСОБА_7 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_7 добровільно видав наркотичні засоби а саме: один поліетеленовий пакет, який знаходився в одній із кімнат житлового будинку, під столом, в даному пакеті знаходилась речовина рослинного походження в сухому стані; в подальшому ОСОБА_7 дістав з під дивана два поліетеленових пакета в яких знаходилась речовина рослинного походження в сухому стані та дві коробки в яких теж знаходилась речовина рослинного походження, які в подальшому належним чином вилучено та опечатано до спецпакета № 7381659 .

Постановою дізнавача від 18 лютого 2023 року, вилучені 18.02.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання гр. ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 речовину рослинного походження (що поміщені до спецпакета № 7381659), визнано речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000034 від 03.02.2023, у зв`язку із тим, що вони можуть бути використаним, як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вищевказані речовини та предмети є об`єктом кримінально-протиправних дій та зберегли на собі їх сліди.

Дізнавач СД Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, подане клопотання підтримує та просить його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання слідчого здійснювався у відсутність осіб у володінні і користуванні, яких знаходились вищевказані речі, з метою усунення можливостей їх приховування та знищення, а також забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Суд, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на речові докази, вказані в клопотанні слідчого, з метою збереження їх як речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи, що слідчим у своєму клопотанні доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначенимст. 98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Не підлягає задоволенню клопотання в частині вимог щодо визначення місця його зберігання, оскільки визначення місця знаходження речового доказу є повноваженням слідчого (дізнавача), а не слідчого судді, окрім того, дане питання вирішено дізнавачкою в її ж постанові від 18.02.2023 про визнання предметів речовими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 98, 107, 110, 131, 132, 167, 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавачки ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 18.02.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 три поліетиленових пакета із речовиною рослинного походження та дві коробки вмістом речовини рослинного походження з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, шляхом накладення заборони на їх використання та розпорядження.

Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів після її оголошення, а особами, які не були при її оголошенні протягом п`яти днів після отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1