Провадження № 1-кп/522/777/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003058 від 09.10.2020 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, грузин за національністю, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.03.2016 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним з діючим законодавством щодо заборони зберігання, придбання чи збуту боєприпасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу. Так, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, додатку №1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів, в невстановленому в ході досудового розслідування місці та часі, шляхом привласнення знайденого, придбав наступне:

два запали ручних гранат типу УЗРГМ-2 з однаковим маркуванням «17-88 УЗРГМ-2 583»;

предмети ззовні схожі на тротилову шашку у кількості 2 шт., які помістив до автомобілю, який знаходиться у нього в користуванні, а саме автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», в кузові чорного кольору, державні номерні знаки « НОМЕР_1 » та став зберігати до 15:30 години 08.10.2020.

Крім того, 08.10.2020, в період часу з 15 год. 30 хв. до 16 год. 35 хв., в ході проведення обшуку автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», в кузові чорного кольору, державні номерні знаки « НОМЕР_1 » під переднім пасажирським сидінням було виявлено та вилучено:

два запали ручних гранат типу УЗРГМ-2 з однаковим маркуванням «17-88 УЗРГМ-2 583»;

предмети ззовні схожі на тротилову шашку у кількості 2 шт., який складається з пресованої речовини жовтого кольору, в яких міститься вибухова речовина.

Вищевказані вилучені предмети ОСОБА_3 незаконно зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та підтвердив обставини кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті. Він підтвердив наявність фактів, викладених в обвинувальному акті, а саме, що дійсно, у 2020 році в центрі міста Одеси, на вулиці, назву якої обвинувачений не пам`ятає, в Приморському районі міста Одеси у малознайомої людини ним було придбано два запали ручних гранат типу УЗРГМ-2 та дві тротилової шашки для особистої самооборони. 08.10.2020 року в ході проведення обшуку його, ОСОБА_3 , автомобіля марки «ТОYОТА САМRY», в кузові чорного кольору, державні номерні знаки « НОМЕР_1 » під переднім пасажирським сидінням було виявлено та вилучено: - два запали ручних гранат типу УЗРГМ-2 з однаковим маркуванням «17-88 УЗРГМ-2 583»; - предмети ззовні схожі на тротилову шашку у кількості - 2 шт., який складається з пресованої речовини жовтого кольору, в яких міститься вибухова речовина.

Обвинувачений щиро розкаявся, запевнив суд, що більше не вчинятиме злочинів та просив призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основногопокарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд встановив, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Судом досліджено докази по справі Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 06.12.2020 р. з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 06.12.2020 р. протокол обшуку від 08.10.2020 р., відповідно до якого з автомобіля марки «ТОYОТА САМRY», в кузові чорного кольору, державні номерні знаки « НОМЕР_1 » під переднім пасажирським сидінням було виявлено та вилучено два запали ручних гранат типу УЗРГМ-2 з однаковим маркуванням «17-88 УЗРГМ-2 583»; предмети ззовні схожі на тротилову шашку у кількості - 2 шт., який складається з пресованої речовини жовтого кольору, в яких міститься вибухова речовина. Протокол огляду предмету від 09.10.2020 р., об`єктом огляду якого був рюкзак чорного кольору з документами, гаманцем, державними номерами, грошима, банківськими картками, мобільними телефонами, тротиловими шашками та запалами УЗРГМ-2, Постанова про здійснення спостереження за річчю від 07.10.2020 р., протокол про результати проведення візуального спостереження за річчю від 23.11.2020 р. з CD-диском, характеризуючи матеріали кримінального провадження.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що його зупинили для залучення у якості понятого під час обшуку автомобілю, обвинуваченого ОСОБА_7 він бачив, також був присутній ще один понятий. Свідок підтвердив ті обставини, що під час проведення обшуку при ньому з багажнику автомобілю було вилучено дві сумки, кульок з джинсами та іншими речами. З салону автомобілю дістали дві гранати зеленого кольору. Під час вилучення зазначених гранат Сірія повідомив, що це не його і він не знає звідки вони взялись. Окрім двох гранат також було вилучено запали, дві чи три одиниць, після чого їх описували та фотографували та опломбували в кульок.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації, в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

При цьому суд зазначає, що кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив у 2020 році. Відповідно до висновку ВСУ від 14.08.2018 р. по справі №200/11805/18, об`єктивна сторона злочину може бути виконана шляхом здійснення альтернативних суспільно-небезпечних діянь (носіння, зберігання, придбання та інше). Останнім за часом суспільно-небезпечним діянням було зберігання боєприпасів, що є триваючим злочином, який характеризується безперервним здійсненням складу злочинного діяння.

За вчинення злочину, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі.

Враховуючи обставини злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Окрім зазначеного вище суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий.

Судом також встановлено, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відшкодування судових витрат в повному обсязі покласти на обвинуваченого. Відповідно до Довідки про витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи від 19.10.2020 р. за №148-В та в порядку ст.124 КПК України, в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрат на залучення експерта за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», що в даному випадку складає суму у розмірі 2 615,20 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 50, 61, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 27.01.2023 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової вибухотехнічної експертизи у сумі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять )гривень 20 (двадцять) копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: два запали ручних гранат типу УЗРГМ-2 з однаковим маркуванням «17-88 УЗРГМ-2 583»; предмети ззовні схожі на тротилову шашку у кількості 2 шт., який складається з пресованої речовини жовтого кольору, в яких міститься вибухова речовина знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1