ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/761/23 Справа № 193/627/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м.Кривий Ріг

10 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали кримінального провадження № 0000128 за ч. 1 ст. 263 КК України відносно ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стерлітамак Республіки Башкортостан Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з повною вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до п. 2 ч. 3, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно до вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 наприкінці лютого 2020 року, перебуваючи в лісосмугі біля с. Нововасилівка (Софіївського) Криворізького району Дніпропетровської області, знайшов дві гранати, зокрема гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ та гранату РГН з запалом УДЗ, а також 20 набоїв калібру 5,45 мм. та один обріз мисливської рушниці з номером НОМЕР_1 зі спиляними стволами.

Після цього, ОСОБА_6 всі вище перелічені вибухові пристрої і речовини, вогнепальну зброю та бойові припаси переніс до власного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де став зберігав у коморі.

20 квітня 2020 року за вищевказаною адресою працівниками Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за участю співробітників ВТУ ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд вищевказаного домоволодіння за правилами обшуку, легалізованого за ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2020 року, в ході якого в коморі на столі виявлені та вилучені предмети зовні схожих на: гранату РГД-5, гранату РГН, набої калібру 5,45 мм. в кількості 20 одиниць, обріз мисливської рушниці з номером НОМЕР_1 в якої стволи спиляні.

На вказаний вирок суду прокурором ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 рокускасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що у порушення вимог ч. 3 ст. 374 КПК України суд першої інстанції не виклав формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише навів обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачувався органами досудового слідства. Зазанчає, що у резолютивній частині вироку, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_6 та звільненні від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції не застосував обов`язки, які передбачені п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду не з`явились та надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченим, який в суді І інстанції визнав провину в повному обсязі, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні не в повному обсязі.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що у порушення вимог ч. 3 ст. 374 КПК України суд першої інстанції не виклав формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише навів обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачувався органами досудового слідства.

За змістом ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до правової позиції, викладеній в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.09.2016 року, норма ч. 1 ст. 76 КК України має імперативну силу у випадку звільнення особи від відбування покарання з випробуванням щодо покладення обов`язків, наведених у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Зменшення обсягу такого обов`язку судом і призначення лише одного з передбачених у ч. 1 ст. 76 КК України не належить до його повноважень і вважається неправильним застосуванням матеріального закону (ухвала ВССУ від 28.09.2017 № 5-і 153 к м 17).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що у резолютивній частині вироку, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_6 та звільненні від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції не застосував обов`язки, які передбачені п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, як це передбачено ст. 412 КПК України є таке порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, на думку колегії суддів, судом першої інстанції допущено істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, але в іншому складі суду.

При новому розгляді судом першої інстанції необхідно врахувати наведене, вжити всіх необхідних заходів для виконання вимог кримінального та кримінального процесуального Закону, які регулюють розгляд кримінальних проваджень та постановлення нових рішень, а також перевірити доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідність та покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року відносно ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд в суді І інстанції, в іншому складі суддів.

Ухвалу є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: