ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції,кримінальне провадження № 521/7858/21-к щодо

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Республіці Молдова, громадянина Республіки Молдова, із середньою освітою, не працюючого, не маючого реєстрації та постійного місця проживання на території України, раніше в Україні не судимого;

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2021, приблизно об 11 годині, ОСОБА_11 перебував за адресою свого тимчасового проживання в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 тазнайомим ОСОБА_13 , з якими разом розпивав спиртні напої. Під час перебування у зазначеній квартирі, між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник конфлікт з приводу незадоволення ОСОБА_11 надмірним вживанням ОСОБА_12 спиртних напоїв, в ході якогоОСОБА_11 почав наносити ОСОБА_12 удари ногами по різним ділянкам тіла потерпілої, а саме: не менш двох ударівв голову, одного удару в тулуб та не меншдвох ударів по правій нозі потерпілої, врезультаті чого спричинив їйтілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці зовнішнього кута правого ока, синців та саден правого плеча, синця та садна лівого плеча, синця та садна тильної поверхні 3-го пальця лівої кісті, садна проксимальної фаланги 4-го пальця лівої кисті, синців тулуба, синців правої гомілки які при звичайному своєму перебігу викликають розлад здоров`я, тривалістю не більше шести днів і таким чином згідно з п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

В ході нанесення побоїв ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_11 виникумиселпозбавити ОСОБА_12 життя. З метою реалізації цього злочину, ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, маючи значну перевагу у фізичній силі над потерпілою, руками (рукою) закрив носа, рота та здавив шию ОСОБА_12 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя та шиї, множинних крововиливів та забійних ран слизової оболонки рота, крововиливів в м`які тканини обличчя з обох боків, перелому під`язикової кістки з крововиливом в навколишні м`які тканини, які у сукупності за критерієм небезпеки для життя по відношенню до живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_12 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 , категорично заперечуючи свою вину у заподіянні смерті ОСОБА_12 , від надання показів щодо обставин подій відмовився, мотивуючи свою позицію порушенням його процесуальних прав, зокрема проведення частини судового розгляду в режимі відеоконференццзв`язку та незабезпеченням при розгляді провадження участі консула Республіки Молдова.

Під час судового розгляду, проведеного з дотриманням принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, судом були досліджені докази, джерелом яких були показання свідка, процесуальні документи, висновки судових експертів.

Допитаний у суді свідокОСОБА_13 суду повідомив, що близько 19 години5.04.2021 року він прийшов додому з роботи, взяв пляшку горілкита пішов у гості до свого знайомого ОСОБА_14 , який проживаєпо АДРЕСА_2 , номер квартири він не пам`ятає. У тієї ж квартирі також мешкавтовариш ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_16 , але в той вечір його вдома не було, оскільки він поїхав до своєї дружини усело. У квартирі перебували він, ОСОБА_13 , Бережанський Михайло зі своєю співмешканкою та сусід ОСОБА_17 , але він трішки посидів та пішов. Після того, як вони допили спиртне, він заснув у кріслі. Прокинувся він в ранкунаступного дня від криків у квартирі, але котра година він не знав, оскільки був без телефону. Він побачив, як ОСОБА_15 бив свою співмешканку. При цьому потерпіла знаходилась напівсидячи у кріслі, а Бережанський лежав на ліжкута бив її ногами в груди і в шию та щось їй кричав, при цьому він іноді підіймався на ліжкуі продовжував її бити. Потерпіла кричала йому, щоб тойзупинився та припинив її бити. При цьому ОСОБА_15 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він також попросив ОСОБА_15 цього не робити, інакше сусіди можуть через це почати сваритись та викличуть поліцію. Скільки часу продовжувався конфлікт він точно сказати не може, оскільки приблизно через три хвилини з того часу як він прокинувся він покинув квартиру. Поки він взувався, потерпіла так і сиділа в кріслі, вона перебувала у свідомості, видимих тілесних ушкоджень на ній не було, крові він не бачив. Інших осіб в квартирі не було.

Коли він вийшов з квартири і пішов додому, за ним вибіг ОСОБА_15 та повідомив, що потерпілій стало погано. Він порадивйому щоб той викликав «швидку допомогу», після чого ОСОБА_15 повернувся до квартири за телефоном та викликав медичну допомогу. Вони разом дочекались приїзду «швидкої допомоги». Бережанський при цьому, коли вони чекали,сильно нервував. Бережанський піднявся до квартири разом з фельдшером,а він пішов.

На запитання учасників судового розгляду свідок ОСОБА_13 також пояснив, що на його думку причиною конфлікту між Бережанським та його співмешканкою було зловживання нею алкоголем. Бережанський забороняв їй пити, оскільки вона пила нарівні з чоловіками. До подій того дня він також неодноразово бачив конфлікти між ними, в ході яких Бережанський бив свою співмешканку.

Крім показів свідка сторони обвинувачення, судом були досліджені інші докази обвинувачення, а саме:

- витяг з ЄРДР № 0000242 від 06.04.2021;

- повідомленням оператора служби «102» № НОМЕР_1 від 06.04.2021 про вчинення злочину;

- протокол огляду місця події від 06.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , з додатками;

- протокологляду трупа від 06.04.2021 з додатками;

- протокол огляду предмету від 07.04.2021;

- протоколпроведення слідчого експерименту від 26.04.2021 за участю свідка ОСОБА_13 з додатками;

- висновок медичного огляду ОСОБА_15 на стан сп`яніння від06.04.2021 відповідно до якого ОСОБА_11 на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- висновокексперта № 1505 від 06.04.2021 з додатками, відповідно до якого смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії у результаті закриття носа, рота та здавлення шиї на що вказують наступні видові ознаки: синці та садна обличчя та шиї, множинні крововиливи та забійні рани слизової оболонки рота, крововиливи в м`які тканини обличчя з обох боків, перелом під`язикової кістки з крововиливом в навколишні м`які тканини, а також загальноасфіктичні ознаки: слизові оболонки обох повік та склери з різко вираженою мережею розширених кровоносних судин та множинними крапковими крововиливами, темно-червоні крапкові крововиливи під плеврою легень та зовнішньою оболонкою серця (плями Тард`є), різко виражена емфізема легень, рідка кров в порожнинах серця, венозне повнокров`я внутрішніх органів, а також дані судово-гістологічного дослідження: вогнища гострої емфіземи легенів, спазм дрібних бронхів, набряк легенів; набряк головного мозку; венозне повнокров`я органів.

З урахуванням характеру травми та даних судово-гістологічного дослідження, вона утворилася незадовго до настання смерті в період часу який обчислюється хвилинами. З урахуванням характеру травми - самоспричинення всіх зазначених ушкоджень виключено.

Вищезазначена травма складає єдиний нерозривний морфологічний комплекс, тому оцінюватися роздільно не може і оцінюється в сукупності за критерієм небезпеки для життя по відношенню до живих осіб, згідно з п.п. 2.1.1. (а), 2.1.3. (у) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжкихтілесних ушкоджень.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлені такі ушкодження: синець в ділянці зовнішнього кута правого ока, синці та садна правого плеча, синець та садна лівого плеча, синець та садна тильної поверхні 3-го пальця лівої кисті, садно проксимальної фаланги 4-го пальця лівої кисті, синці тулуба, синці правої гомілки. Судячи за морфологічними властивостями ушкоджень,могли утворитися в проміжок часу до 1-ї доби до настання смерті. З урахуванням схожої морфологічної давності вище вказаних ушкоджень - встановити послідовність їх спричинення не представляється можливим. Спричинення всіх вище вказаних ушкоджень в результаті однократного падіння з положення стоячи чи близького до нього виключено. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися і в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебувають. Дані ушкодженні при звичайному своєму перебігу, не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів, і таким чином згідно з п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» по відношенню до живих осіб мають ознаки легкихтілесних ушкоджень.

Ступінь прояву трупних явищ, встановлена при експертизі трупі ОСОБА_12 (06.04.2021 р. в 20:30 год.): свідчить про те, що з моменту настанні смерті ОСОБА_12 і до моменту експертизи її трупа пройшло приблизно 6-12 годин, і таким чином, не виключається, що смерть ОСОБА_12 могла настати 06.04.2021 р. в проміжок часу з 08:30 год. до 14:30 год.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_12 в крові етиловий спирт не виявлений;

- актсудово-медичного дослідження (обстеження) № 366 від 07.04.2021, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_12 , 1987 року народження, відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО;

- акт судового медично-гістологічного дослідження № 956/1505 від 16.04.2021, відповідно до якого у наданих гістологічних препаратах від трупа: ОСОБА_12 ,виявлено крововиливи у м`яких тканинах шиї та обличчя без вираженої перифокальної клітинної реакції. Вогнища гострої емфіземи легенів, спазм дрібних бронхів, набряк легенів. Набряк головного мозку. Венозне повнокров`я органів. Жирова дистрофія печінки;

- актсудово-медичного дослідження (обстеження) № 1662/1505 від 15.04.2021, відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_12 в крові етиловий спирт не виявлений;

- актсудово-медичного дослідження (обстеження) № 170 від 19.04.2021 з додатком, відповідно до якого на клапті шкіри шиї та обличчя, вилученого від трупа ОСОБА_12 праворуч і ліворуч від умовної серединної лінії розташовані синці округлої і овальної форми, частина з яких зливається, а також 2 садна округлої і овальної форми. На поверхні синців і саден сторонніх накладень не виявлено. Синці і садна (2) на клапті шкіри шиї та обличчя утворені від впливів тупого предмета (предметів) з обмеженою поверхнею контакту. На під`язикової кістки є повний розрив в області з`єднання лівого великого ріжка з тілом, утворений від згинання, в результаті впливу травмуючої сили, прикладеної на відстані від пошкодження;

- висновокексперта № 603 від 28.04.2021, відповідно до якого при огляді громадянина ОСОБА_15 будь-яких видимих тілесних ушкоджень та їх слідів із давністю утворення в межах 1-3 діб (тобто таких, які могли б відноситись до 06.04.2021) не виявлено;

- висновокексперта № 403 від 27.04.2021, відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_15 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- висновокексперта № 474 від 04.06.2021, відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В зі супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АБО. Кров підозрюваного ОСОБА_18 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На футболці та кофті, які належать потерпілій ОСОБА_12 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В зі супутнім антигеном Н, що не виключає її походження від самої потерпілої ОСОБА_12 ( носія антигенів А та Н ). Походження крові від підозрюваного ОСОБА_15 ( носія антигену Н), можливо тільки в якості домішки, у разі наявності кровоточивих ушкоджень на момент скоєння злочину, у останнього;

- висновокексперта № 139 від 12.05.2021, відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_15 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи Оз ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Кров потерпілої ОСОБА_12 за ізосерологічною системою АВОвідноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н.

На двох недопалках сигарет з фільтром марки «VT», визначених №№ I, II (нумерація відділення судово-медичної цитології), вилучених 06.04.2021р. в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , крові не знайдено, знайдена слина, причому визначена її належність особі (особам) чоловічої генетичної статі. При встановленні групової належності слини на недопалках сигарет №№ I, II виявлений лише антиген Н ізосерологічної системи АВО, який, як основний, властивий особі (особам) з групою крові О(І) даної системи, що не виключає можливості паління недопалків сигарет №№ I, II чоловіком (чоловіками) з вищевказаною групою крові, у тому числі і підозрюваним ОСОБА_11 та виключає паління потерпілою ОСОБА_12 (за груповою та статевою ознаками);

- висновокексперта № 148 від 13.05.2021, відповідно до якого у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілої ОСОБА_12 виявлений білок людини, в об`єкті №2 знайдена кров, а в об`єкті №1 крові не виявлено, в об`єктах №№1,2 знайдені ядровмісні епітеліальні клітини у вигляді численних пластів, частина з яких морфологічно подібні клітинам багатошарового не зроговілого епітелію, а друга частина пластів подібна клітинам глибоких шарів епідермісу, що дає можливість припустити їх травматичне походження.

Враховуючи групові властивості підекспертних та результати цитологічного та серологічного досліджень, наявність крові в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілої та у вмістимому обох рук потерпілої клітин підозрюваного ОСОБА_15 (носія антигену Н, як основного) можлива лише у вигляді домішки до клітин та крові самої потерпілої ОСОБА_12 ;

- висновоксудово-психіатричного експерта № 269 від 18.05.2021, згідноякого ОСОБА_11 на момент вчинення інкримінуємого злочину не страждав будь-якими хронічно-психічним захворюваннями, тимчасовим психічним розладом здоров`я, та іншими психічними розладами, тому був в змозі в повній мірі давати звіт своїм діям та керувати ними;

В зв`язку із узгодженою позицією учасників судового засідання щодо існування речових доказів та недоцільності їх огляду у судовому засіданні, суд обмежив дослідження цих речових доказів вивченням відповідних постанов органу досудового слідства про визнання речей та документів речовими доказами, а також ухвали слідчого суддіпро накладення на ці речові докази арешту.

Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.

Крім вищеперелічених доказів, визнаних судом належними та допустимими, стороною обвинувачення були надані інші докази, а саме:

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 10 від 20.04.2021;

- висновок експерта № 413 від 11.05.2021;

- висновокексперта № 209 від 13.05.2021 з додатками;

- висновок експерта № 208 від 13.05.2021 з додатками.

Надаючи оцінку цім доказам сторони обвинувачення, суд визнає ці докази неналежними, в зв`язку із неможливістю їх використання для встановлення обставин, які мають значення для справи.

Судовий розгляд даного кримінального провадження, був проведений відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності. Діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих /розшукових/ дій для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган.

Судом врахована також практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, згідно яких Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Аналіз вищенаведених показів свідката досліджених письмових доказів,у їх сукупності,дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у заподіянні смерті ОСОБА_12 випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні доведена повністю.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого в вчиненні умисного вбивства ОСОБА_12 ґрунтуються перш за все на прямих доказах, якими є покази свідка ОСОБА_13 та висновки судово-медичних експертів щодо причин смерті потерпілої і механізму утворення тілесних ушкоджень

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_13 на предмет їх достовірності, суд виходить з того, що події свідок сприймав особисто, показання в суді він надавав с усвідомленням своєї відповідальності за надання завідомо неправдивих показань, показання він надавав вільно, послідовно, логічно, без ознаків нещирості, на питання учасників судового засідання відповідав категорично. Суд також вважає, що показання свідка ОСОБА_13 співвідносяться з іншими доказами, визнаних судом належними та допустимими.

Крім того, суд вважає, що покази свідка ОСОБА_13 не спростовані стороною захисту, та вважає що стороною захисту не надано будь-яких даних, які б негативно впливали на репутацію свідка чи свідчили про наявність неприязних відносин між ним та обвинуваченим, тобто були підставою для оговору обвинуваченого.

Аналізуючи покази свідка ОСОБА_13 на предмет їх достовірності, суд виключає оговор свідком ОСОБА_15 з метою уникнення відповідальності за спричинення саме ним тілесних ушкоджень ОСОБА_12 з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних даних, отриманих під час судового розгляду, які б могли вказувати на вчинення злочину саме ОСОБА_13 , а також невстановленням даних, які б вказували на наявність мотиву вчинення ОСОБА_13 вбивства.

Разом із цим, суд приймає до уваги, що стороною захисту, під час судового розгляду не надано розумних пояснень про причини оговору обвинуваченого свідком ОСОБА_13 .

Оцінюючи позицію ОСОБА_15 , який заперечував вчинення ним будь-якого злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах, суд сприймає таку позицію обвинуваченого як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Беззаперечно визнаючи як одну із основоположних засад судочинства право особи не свідчити проти себе та відмовитись від надання показів, суд, одночасно із цим вважає, що причини відмови обвинуваченого надати пояснення за обставинами подій внаслідок начебто порушення його процесуальних прав, мають надуманий характер і викликані перш за все його нещирістю перед судом.

При цьому, суд вважає, що розгляд зазначеного кримінального провадження був проведений судом з дотриманням всіх процесуальних прав обвинуваченого ОСОБА_15 , зокрема з дотриманням положень ч.2 ст.336 КПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2201-IX від 14.04.2022). Крім того, обвинуваченому були роз`яснені положення п.6 ст.42 КПК України, відповідно до яких реалізація права на зустріч іноземця з представником дипломатичної чи консульської установи своєї держави, покладається на адміністрацію місця ув`язнення.

Проаналізувавши доводи захисника обвинуваченого про невинуватість ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, суд не вбачає в них будь-яких обґрунтованих даних, які б спростовували встановлені судом обставини чи свідчили про неналежність доказів сторони обвинувачення, які були прийняті судом до уваги при вирішення питання про винуватість ОСОБА_15 у вчиненні вбивства. Суд також не вбачає підстав для визнання доказів сторони захисту переважними над доказами сторони обвинувачення.

Умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене ОСОБА_11 , суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України.

При призначенні ОСОБА_11 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 50, 65 КК України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. При цьому, встановивши перебування ОСОБА_15 під час вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд, керуючись положеннями ст. 337 КПК України, позбавлений визнати цю обставину такою, що обтяжує покарання, оскільки ця обставина не зазначена органом досудового розслідування обтяжуючою в обвинувальному акті і визнання цієї обставини як обтяжуючої судом, буде свідчити про вихід за межі обвинувачення.

Крім цього, при призначенні покарання суд приймає до уваги, що раніше ОСОБА_11 на територіїУкраїни до кримінальної відповідальності не притягувався, враховує дані про стан здоров`я обвинуваченого.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_11 злочину, відсутність обставин, що обтяжуютьчи пом`якшують покарання, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_15 можливо лише в умовах позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України, судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_15 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Підстав для звільнення обвинуваченого з під варти до набрання вироком законної сили, зазначених у ст.377 КПК України, судом не встановлено.

Визначаючи питання про зарахування до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_11 строку його попереднього ув`язнення, суд виходить з положень ст. 72 КК України, в редакції, яка діє на час ухвалення вироку.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_10 , тобто з06.04.2021 року.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від13.04.2021 про накладення арешту скасувати.

Речові докази, перелічені в постанові слідчого від 07.04.2021, повернути власникам, крім бюстгалтера, пляшки з під горілки, наволочці, кофти сірого кольору та футболки зі слідами бурого кольору, які підлягають знищенню.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченомута прокурору.

Головуючий суддя: Дмитро ПЕРЕДЕРКО