Справа № 344/323/23
Провадження № 1-кп/344/604/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, РНОКПП НОМЕР_1 , неодруженого, учасника бойових дій, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні солдат, на утриманні одна малолітня дитина, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, та з угодою про визнання винуватості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, Указом Президент України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року оголошено проведення загальної мобілізації у зв`язку з військовою агресією російської федерації та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації до Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2022 №51 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду номера обслуги гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_3 , ВОС-101533А.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Так, 28.10.2022 солдат ОСОБА_4 , будучи виписаним з військової поліклініки НОМЕР_4 (з денним стаціонаром), АДРЕСА_2 за систематичні порушення розпорядку дня, зобов`язаний був 29.10.2022 прибути до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

Однак, солдат ОСОБА_4 , 29.10.2022 о 08 год. 30 хв., проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) з лікувального закладу, та незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням до 11 год. 00 хв. 05.01.2023, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у місті Калуші Івано-Франківської області.

Під час досудового розслідування між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 06.01.2023 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України, про беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення і про визначену сторонами узгоджену міру покарання за ч.5 ст. 407 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у виді 6 (шести) місяців арешту з відбуванням на гаупвахті. Підозрюваний та прокурор також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання вини, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1,4 п.1 ч.4 статті 474 цього Кодексу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного. У вчиненому щиро покаявся та просив суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди та виключні підстави оскарження вироку суду розуміє.

Прокурор та захисник обвинуваченого також просили суд затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку сторін провадження, роз`яснивши сторонам провадження наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним, суд вважає, що укладену під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним угоду про визнання винуватості слід затвердити з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.5 ст. 407 КК України.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Під час підготовчого судового засідання встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди - не встановлено.

Cудом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч.5 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану. Узгоджене покарання обвинуваченому, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який несудимий, має на утриманні одну малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, неодружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, безпосередньо брав участь у відсічі збройної агресії російської федерації з 2014 року та у 2022 році під час повномасштабного вторгнення отримав поранення під час виконання бойових завдань в районі АДРЕСА_3 , бажання продовження проходження військової служби, та обставин, що пом`якшують його покарання, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, за ч.5 ст. 407 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - 6 (шість) місяців арешту з відбуванням на гаупвахті. Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394, 474-476 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 06.01.2023 року, укладену між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді 6 (шести) місяців арешту з відбуванням на гаупвахті.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_6