Справа № 507/1765/22
Провадження № 1-кп/507/89/2022
Номер рядка звіту 17
В И Р О К
12.12.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ветренко Кореневського району Курської області, Російська Федерація, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньо-технічною освітою, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, працюючого по найму, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
20 серпня 2022 року приблизно о 1 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись з дозволу господарки ОСОБА_6 , в її домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої спільно з ОСОБА_5 в житловому будинку. Перебуваючи в одній із кімнат вказаного житлового будинку, ОСОБА_3 на грунті раптово-виниклих особистих неприязних відносин з мотивів ревнощів, які загострились внаслідок вживання алкогольних напоїв, з метою заподіяння тілесних ушкоджень за раптово-виниклим умислом, взяв в руку кухонний ніж, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 умисно наніс два удари ножем в задню частину поверхні грудної клітини ОСОБА_5 . В результаті ударів, ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «рани задньої поверхні грудної клітини з права і проникаючої рани грудної клітини зліва в грудну і черевну порожнини з наскрізним ушкодженням селезінкового відділку поперечно-ободової кишки», які відповідно до п.п.2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 наніс умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та розповів про обставини вчинення злочину, зокрема розповів, що дійсно у нічний час 20 серпня 2022 року він перебував в домоволодінні ОСОБА_6 в с.Кричунове Подільського району Одеської області, де вживав алкогольні напої разом із ОСОБА_5 . В процесі розвання алкогольних напоїв між ними виникла сварка, в результаті якої він наніс ОСОБА_5 два удари кухонним ножем в спину. Удари він наніс так як був в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому він матеріально допомагав потерпілому і він до нього претензій не має. В скоєному кається, просив суворо не карати.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання надав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, претензій до ОСОБА_3 не має, просив призначити ОСОБА_3 не суворе покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу дослідження доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченим, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їй зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, проживає в с.Кричунове Подільського району Одеської області з 2008 року, співмешкає, працює по найму, має на утриманні трьох малолітній дітей, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючу обставини.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, думки потерпілого про призначення не суворого покарання, пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, беручи до уваги, що збитки відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 121 ч.1 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази, які зберігаються в камері схову ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, після вступу вироку в законну силу: гумові чоловічі черевики, футболку темно-синього кольору, шорти сірого кольору повернути ОСОБА_5 за належністю, три кухонні ножі повернути ОСОБА_6 за належністю, скасувавши арешт на вказане майно, який був накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2022 року.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1