Справа № 366/472/23
Провадження № 1-кп/366/125/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Іванків Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000116 від 18.12.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, народився в м. Тюмень (рф), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, працює в ДСП «ЧАЕС», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у 2021 році ОСОБА_4 , перебуваючи на вахті на території «Центрального сховища відпрацьованого ядерного палива» ДСП ЧАЕС», що у зоні відчуження ЧАЕС, знайшов чотирижильний кабель довжиною 15 м в чорній ізоляції та сталеву плиту розміром 30х15 см, які забрав із собою з метою подальшого вивезення за межі зони відчуження для використання у власних цілях, помістивши їх до шафи з особистими речами на території ЦСВЯП».

18.12.2022 з метою переміщення знайдених об`єктів за межі зони відчуження, після закінчення вахти, в порушення п.5 ст. 15 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», маючи незаконний намір на переміщення речей за межі зони відчуження, усвідомлюючи, що у нього відсутній передбачений законом дозвіл та радіаційний контроль зазначених речей, помістив їх до поліетиленового пакету чорного кольору, а той, в свою чергу, до власної ручної поклажі, розраховуючи, що на КПП поліцейські не виявлять схованих ним речей.

18.12.2022 під час огляду зазначеної ручної поклажі приблизно о 09:00 на КПП «Дитятки», поліцейським було виявлено зазначені речі, які ОСОБА_4 намагався вивезти за межі зони відчуження для використання у побуті.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження Чорнобильської АЕС без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю об`єктів промислової продукції, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі. Його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені вище. У скоєному щиро розкаюється. Запевняє, що таке більше не повториться.

З огляду на визнання обвинуваченим своєї вини, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим злочинам, відповідно до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочину ( відповідно до ст. 12 КК України це нетяжкий злочин), особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

Суд враховує, що згідно представленої характеристики по місцю проживання та роботи він характеризується позитивно, у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий.

Суд вважає, що обвинуваченому слід обрати міру покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 267-1 КК України, оскільки він офіційно працює і має можливість сплатити штраф.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення, попередження скоєння нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся. Судових витрат немає.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 370,371,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області: сталеву плиту та моток кабелю, передати на потреби ЗСУ.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1