№ 336/292/23
провадження № 1кп/336/493/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000517 від 25.11.2022 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , оператора другого протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 12 жовтня 2022 року по 09 грудня 2022 року оператор другого протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи умисно з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, не з`явився вчасно без поважних причин з відпустки до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 (місця служби) на території Запорізького району Запорізької області, обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибув, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби, звернення до правоохоронних органів або інших державних органів чи органів військового управління не здійснив, за наявності реальної можливості для цього.

В подальшому, 09 грудня 2022 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону із зізнанням, тим самим солдат ОСОБА_5 закінчив вчинення кримінального правопорушення.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, яку укладено 09.01.2023 між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За умовами угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.5 ст.407 КК України, останній у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, із застосуванням ст.69 КК України, у виді двох місяців арешту на гауптвахті, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України; обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди.

Відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, шкода від якого завдана державним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 слід призначити узгоджене сторонами покарання, при визначенні виду та розміру якого сторони, у відповідності до ст. 65 КК України, врахували тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, як особа - раніше не судимий, військовослужбовець, приймає участь у відсічі збройної агресії російської федерації на території України, задовільно характеризується за місцем проходження служби, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Отже, суд погоджується з висновком сторін про призначене покарання у виді арешту, яке із застосуванням положень ст.69 КК України, є більш м`яким видом покарання, ніж передбачено санкцією ч.5 ст.407 КК України, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а тому, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

На досудовому розслідуванні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувалися та клопотання про їх застосування не заявлялися.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 370-371, 373-374, 376, 394-395, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.01.2023 в м.Запоріжжі між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , та прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2022 за № 0000517.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді арешту строком на 2 (два) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.

Строк відбування покарання у виді арешту ОСОБА_5 рахувати з моменту поміщення його до гауптвахти.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку, визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1