Справа № 569/1265/23
УХВАЛА

26 січня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0001500 від 18.08.2022 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

В с т а н о в и в:

В проваджені Рівненського міського суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0001500 від 18.08.2022 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.01.2023.

Під час підготовчого судового засідання прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в якому покликається на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують його тримання під вартою, не зменшилися і уникнути їх шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому просить продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою до двох місяців з визначенням розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання. Просили суд відмовити у його задоволенні та застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, який він може відбувати за адресою свого проживання, оскільки він має міцні соціальні зв`язки, має на своєму утриманні двох неповнолітнії дітей. Крім того, наміру переховуватисявід суду не має та зобов`язуєтьсяз`являтися зас удовими викликами. Вважають, що ризики на які вказує сторона обвинувачення є надуманими.

Потерпріла та її представник в судовому засідання підтримали клопотання прокурора, просили його задоволити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені при застосуванні запобіжного заходу, продовжують існувати і по данийчас, ризики, які мали місце на час обрання та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, не зменшилися, залишаються реальними та триваючими.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Тобто, за наявності вказаних обставин існує можливість збільшення наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію учасників судового провадження, зокрема думку прокурора, суд вважає доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст. ст. 183, 194-197 КПК України із урахуванням зазначених ухвалою суду ризиків і підстав застосування такого запобіжного заходу, які на теперішній час фактично не змінились і не відпали.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше судимою, а також відносно нього скеровано для розгляду по суті до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України. На шлях виправлення та перевиховання не став та обвинувачується в нових умисних кримінальних правопорушеннях, схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Разом з тим, перебуваючи на волі може продовжувати займатися злочинною діяльністю, незаконно впливати на свідків, потерпілу, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни ними показань, уникнути від суду. Також злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що він є суспільно небезпечним, та його перебування на волі може призвести до вчинення ним ряду інших кримінальних правопорушень.

Суд погоджується із думкою прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно ( п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Тому із врахуванням викладеного, положень ст. 12 КПК України, суд приходить до переконання, що визначення розміру застави в межах, які передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, суд вважає за необхідне збільшення максимального розміру застави до 1800 розмірів неоподаткованого мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 26.01.2023 до 26.03.2023.

Встановити строк дії ухвали до 26.03.2023.

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 1800 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 831 200 (чотири мільйони вісімсот тридцять одну тисячу двісті) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави виконання наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обовязків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 26.03.2023.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити для відома та виконання начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя -