Справа № 991/405/23
Провадження № 1-кс/991/406/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

18 січня 2023 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя).

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у скарзі відсутня.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Скаржник ОСОБА_2

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

18 січня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій зазначає про те, що він 12 грудня 2022 року направив на адресу Державного бюро розслідувань (надалі - ДБР) заяву від 11грудня 2022 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 367 України, суддею Деснянського районного суду м. Києва. Скаржник також зазначає, що 12 січня 2023 року він отримав лист за підписом керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві від 28 грудня 2022 року, з якого видно, що відомості за вищевказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесені не були.

У зв`язку з чим ОСОБА_2 просить визнати незаконною бездіяльність керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, а також зобов`язати останнього негайно внести відомості, викладені у заяві скаржника від 11 грудня 2022 року, до ЄРДР та надати відповідний витяг.

На підтвердження зазначеної у скарзі інформації ОСОБА_2 долучив до неї копії таких матеріалів: заяву про вчинення кримінального правопорушення від 11 грудня 2022 року; квитанцію АТ «Укрпошта» від 12 грудня 2022 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу; лист за підписом керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві від 28 грудня 2022 року; зображення конверта тощо.

Слідчий суддя дослідив скаргу ОСОБА_2 та додані до неї матеріали.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 КПК України: «Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 2 та 3 ч. 5 ст. 216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України: «Скарга повертається, якщо: скарга не підлягає розгляду в цьому суді».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Зі змісту зазначених норм видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Так, у своїй скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати уповноважену особу ДБР внести відомості до ЄРДР, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 367 КК України, які не належать до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а відповідно і до сфери здійснення судового контролю слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 33-1 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що розгляд і вирішення вказаної скарги знаходиться поза межами здійснення судового контролю слідчого судді Вищого антикорупційного суду, у зв`язку з чим вона підлягає поверненню скаржнику на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Крім того, зі змісту скарги, а також доданого до неї рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплати грошового переказу видно, що вищевказана заява була отримана працівниками ДБР 22 грудня 2022 року, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що днем звернення із заявою про вчинене кримінальне правопорушення є саме 22 грудня 2022 року. Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, уповноважена особа ДБР, не пізніше 24 годин після отримання (подання) заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язана внести відповідні відомості до ЄРДР, обов`язок щодо внесення відомостей у цьому випадку мав бути виконаний не пізніше 23 грудня 2022 року.

За таких обставин, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для внесення відомостей про кримінальне правопорушення, а тому у даному випадку ОСОБА_2 міг звернутися зі скаргою, починаючи з 24 грудня 2022 року до 02 січня 2023 року включно.

Однак, зі штампу, який міститься на скарзі видно, що ОСОБА_2 звернувся з вказаною скаргою до Вищого антикорупційного суду 15 січня 2023 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що право на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, виникає незалежно від наявності у скаржника будь-якого документа про відмову у відкритті кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя не бере до уваги доводи скаржника про те, що до 12 січня 2023 року останньому не було відомо про бездіяльність уповноваженої особи ДБР, оскільки у даному випадку оскаржується не рішення уповноваженої особи слідчого органу, яким було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а її бездіяльність.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини також є підставою для повернення скарги ОСОБА_2 .

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 33-1, 214, 216, 303-304, 306, 376 КПК України, дійшов висновку про повернення скарги ОСОБА_2

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

Скаргу стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернути ОСОБА_2 .

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1