ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3841/22 Справа № 182/1559/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 0000537 за апеляційними скаргами: захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо: обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1, ч. 2 ст. 289 КК України, обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 10 листопада 2022 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 08 січня 2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив наступне.

Оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, свідки ще не допитані судом, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На цей час обвинувачені продовжують обвинувачуватися у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, враховуючи те, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Обвинувачені є раніше не судимими особами, однак обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, стан здоров`я обвинувачених не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, при цьому відсутні будь-які відомості щодо стану здоров`я обвинувачених такого ступеня тяжкості, який би перешкоджав застосуванню запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості надання належної допомоги в умовах пенітенціарної системи.

Інші альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , окрім цього воєнний стан в України може перешкоджати перебуванню обвинувачених за постійним місцем проживання, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є таким, що нездатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а необхідним та достатнім для виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам є лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та винести свою ухвалу, якою обвинуваченому обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що ОСОБА_9 перебуває під вартою більше 17 місяців по даному кримінальному провадженню; встановлені судом першої інстанції ризики є недоведеними; ОСОБА_9 має на утриманні двох дітей, характеристика останнього свідчить про його звичайний, нормальний спосіб життя та соціальні зв`язки; має постійне місце проживання

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та винести свою ухвалу, якою обвинуваченому обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що прокурором не наведено жодного доказу в підтвердження наявності ризиків та не можливість застосування більш мякого запобіжного заходу; ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, офіційно працює, має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, раніше не судимий, характеризується позитивно.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та винести свою ухвалу, якою обвинуваченому обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що прокурором не наведено жодного доказу в підтвердження наявності ризиків та не можливість застосування більш мякого запобіжного заходу; ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, офіційно працює, має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, раніше не судимий, характеризується позитивно.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти апеляційних скарг.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки апеляційні скарги подані лише в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , то ухвала слідчого судді переглядається в цій частині.

Одними із основних засад кримінального провадження є законність та забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, зміст яких визначається положеннями чинного кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року продовжено відносно ОСОБА_9 ,В. Та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 січня 2023 року.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Приймаючи рішення про продовження строків тримання під вартою, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України обґрунтовано врахував, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України залишилися наявними.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих чи інших обвинувачених, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від останніх у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На думку апеляційного суду, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду також є актуальним не залежно від стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, слідчий суддя при встановленні цього ризику врахував тяжкість та невідворотність покарання, яке загрожує ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в разі визнання їх винуватими, врахував наявність загрози втечі обвинувачених за межі території України в умовах воєнного стану, а тому, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть використати наявні у них засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, можуть покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають під вартою вже понад один рік, а тому, на думку апеляційного суду, зі впливом певного часу сама по собі наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, є недостатніми для продовження щодо них найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд наголошує, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, згідно якої « Розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у контексті обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи та поведінка заявника і відповідних органів державної влади, які розглядають справу …», а також « …що саме національні суди повинні організовувати провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним…» (див. пункти 90 та 93).

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, є тренером у Марганецькій ДЮСШ № 2, має постійний дохід, характеризується виключно позитивно за місцем роботи та проживання.

Обвинувачений ОСОБА_10 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , має міцні соціальні зв`язки, офіційно працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, за місцем мешкання не має негативних характеристик, він соціально активний спосіб життя, має захворювання.

За сукупності зазначених умов висновок суду про необхідність продовження обвинуваченомим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку тримання під вартою не відповідає вимогам статей 177, 178, 199 КПК України і порушує права людини, тоді, як менш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 191 КПК України зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певній період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з змісту вказаного кримінального процесуального закону, він не забороняє до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченим залишати житло цілодобово не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, немає.

За таких обставин, апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 слід задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і постановити в цій частині нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року в частині продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо: обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1, ч. 2 ст. 289 КК України, обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України скасувати.

В цій частині постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід обравши відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 08 січня 2023 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- цілодобово не відлучатися з місця фактичного проживання ОСОБА_9 з АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_9 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на відповідний ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити ОСОБА_9 з-під варти негайно в залі суду.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід обравши відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до 08 січня 2023 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- цілодобово не відлучатися з місця фактичного проживання ОСОБА_12 з АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, який перебуває під домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на відповідний ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити ОСОБА_12 з-під варти негайно в залі суду.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 12 грудня 2022 року о 09 годині 00 хвилин.

Судді

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16