У Х В А Л А

Іменем України

29 грудня 2022 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Деснянського окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2022 ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Деснянського окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 21.12.2022 вона звернулась до керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва з заявою про «взяття з полічним» на фальшуванні Єдиних державних електронних реєстрів досудових розслідувань, яке скоєно суддями Печерського районного суду м. Києва, прокурорами, слідчим ДБР, слідчими Деснянського УП ГУНП у м. Києві, співробітником ГСУ СБУ, але не отримала ніякої інформації щодо внесення відомостей по її заяви до ЄРДР. Просила слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу Деснянської окружної прокуратури м. Києва внести до ЄРДР інформацію по її заяві від 21.12.2022 і надати їй витяг з ЄРДР.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , надала пояснення аналогічні викладеним у скарзі, просила про її задоволення.

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення скаржника та прокурора, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

А згідно зі ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Окрім цього, п.4 ч.5 ст.214 КПК України передбачає, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, системний аналіз статей ст.ст.25, 214 КПК України, ст.ст.2, 11 КК України, на думку слідчого судді свідчить, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити саме про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки певного кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної його події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки це не узгоджується зі ст.ст.2,11 КК України та ст.ст.25, 214 КПК України.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.09.2021 по справі №556/450/18.

Під час розгляду скарги, слідчим суддею, встановлено, що 21.12.2022 ОСОБА_3 звернулась до керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва із заявою, з якої вбачається, що посадовими особами скоєні кримінальні правопорушення, які полягають у тому, що працівниками поліції, СБУ, прокуратури, суддями, за попереднім зговором, були внесені недостовірні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, як вбачається зі скарги та пояснень ОСОБА_3 фальсифікація, на її думку, полягає у невірно вказаних у судових повістках та рішеннях судів номерів ЄРДР та невірного зазначення процесуального статусу скаржниці, яка вважає себе прокурором-викривачем.

З матеріалів доданих до скарги вбачається, що невірно зазначені номери кримінальних проваджень в судових повістках та ухвалах суду є нічим іншим, як технічною помилкою (опискою), а вимога скаржника визначати її процесуальний статус, як прокурора-викривача не має законних підстав. Інших доказів щодо вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами, а саме внесення недостовірних відомостей у Єдиний державний реєстр досудових розслідувань скаржником не надані.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 , яка була подана на адресу керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва не містить фактичних та об`єктивних даних, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення, та які підтверджують реальність його події.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.11 КК України, ст.ст.214, 303, 304,306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Деснянської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ця ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1