Справа №: 398/1901/23
провадження №: 1-кп/398/248/23
УХВАЛА

Іменем України

"18" квітня 2023 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000157 від 26.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000157 від 26.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

Ухвалою суду від 13.04.2023 у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України.

Обґрунтування можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні судом було заслухано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду.

Прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, суд виходить з наступного.

Судом було встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Крім того, суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, встановив, що кримінальне провадження підсудне Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області, проти відкритого розгляду справ заперечень немає.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Вирішення питання щодо складання досудової доповіді.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, суд, керуючись положеннями ст. 314-1 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для складання досудової доповіді.

Також до суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я іншої людини, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх або непрацездатних осіб, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не має офіційних коштів для існування, що вказує на те що обвинувачений не має стійких (міцних) соціальних зв`язків та осіб які б могли забезпечити належний за ним контроль, за його поведінкою та забезпечили виконання ним процесуальних обов`язків у статусі обвинуваченої особи, тому обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, обвинувачений особисто знайомий із потерпілим та свідками, у зв`язку з чим може впливати на них з метою уникнення відповідальності. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, на підставі викладеного, просив задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений не має наміру ухилятись від суду, має зареєстроване місце проживання, де проживає разом з співмешканкою, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно, тому може виконувати покладені на нього обов`язки, перебуваючи і на домашньому арешті.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу суд враховує наступне.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Надаючи оцінку ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, злочину проти життя та здоров`я особи, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке закон класифікує як особливо тяжкий та карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, вважається таким, що немає судимості, має постійне місце проживання, не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, не одружений, тому усвідомлюючи тяжкості покарання обвинувачений може ухилятись від суду.

Окрім того, існування ризику переховування від органів досудового слідства та суду додатково підвищується у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. На теперішній час в Україні продовжено дію воєнного стану. Обвинувачений ОСОБА_4 має реальну можливість покинути місце проживання та виїхати за межі Олександрійського району Кіровоградської області до тимчасово не підконтрольних українській владі окупованих територій, з метою переховування від суду, що унеможливить в подальшому судовий розгляд цього кримінального провадження.

Крім того, прокурор стверджує, що обвинувачений ОСОБА_4 може в подальшому незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки, вони знайомі та проживають в одній місцевості.

Стаття 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання потерпілого і свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни потерпілим та свідками своїх показань на користь обвинуваченого або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків та потерпілого є досить ймовірною, тобто має місце ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, на думку суду стороною обвинувачення не підтверджено ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи достатні дані про існування ризиків переховування від суду, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, суддя приходить до висновку про недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, судом ще не розпочиналось дослідження доказів сторони обвинувачення, також судом ще не допитувався сам обвинувачений, тому не відомо його відношення до інкримінованого злочину.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді утримання під вартою строком на 60 днів. Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив смерть людини, тому згідно п.2 ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суддя має право не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314-316,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (м.Олександрія Кіровоградської області, вул. Поштова,30, на 28.04.2023 на 13 годину 00 хвилин.

Клопотання прокурора Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 18.04.2023 року до 16.06.2023 року, включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1