Провадження 1-в/193/230/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
08 серпня 2022 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про перерахунок строку відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 11 лютого 2017 року по 13 серпня 2018 року.
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.
У судовому засіданні прокурор погодився із клопотанням.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріли клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Згідно до п. 14 ч.1ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838- VIII, який набрав чинності з 24.12.2015 року, до ч. 5 ст.72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року №2046-VIII.
Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст.72 КК України(в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017 року) - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Так, відповідно до ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4ст. 5 КК України).
Положення ч. 5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).
29.08.2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила правовий висновок згідно якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIIIв силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIIIмає переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIIIє неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIIIяк такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII(пряма дія Закону № 2046-VIII).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09 липня 2020 року було затримано на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 09 липня 2020 року.
Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Дніпровського апеляційного суду від 05.08.2021 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; строк відбування покарання обчислювати з 09.07.2020 року, зарахувавши у строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 14.09.2018 року по 11.04.2019 року та з 24.05.2019 року по 07.06.2019 року.
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 05.08.2021 року, яким вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2021 року скасовано в частині призначеного покарання, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2021 року, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. При цьому у вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2021 року зазначено, що запобіжний захід рахувати з 09.07.2020 року, та зарахувати період з 21.06.2017 року по 13.08.2018 року, 24.05.2019 року по 07.06.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та з 11.02.2017 року по 20.06.2017 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2021року ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2020 року, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. В цьому ж вироку зазначено, що строк відбування покарання обчислювати з 09.07.2020 року та зарахувати період з 24.05.2019 року по 07.06.2019 року.
Вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2020 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2020 року, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. В цьому ж вироку зазначено, що строк відбування покарання обчислювати з 09.07.2020 року.
Вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2020 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2018 року, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. В цьому ж вироку зазначено, що строк відбування покарання обчислювати з 09.07.2020 року.
Крім того, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2021 року щодо ОСОБА_4 змінено. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 11.02.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року по 13.08.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто перераховано період перебування ОСОБА_4 під вартою, який засуджений просить.
Доводи заявника про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність (положень ч. 5 ст. 72 КК) є безпідставними з огляду на таке.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, як виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.
Оскільки попереднє ув`язнення має триваючий у часі характер і застосовувалося щодо ОСОБА_4 як до 20 червня 2017 року включно (тобто під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), так і після того, починаючи з 21 червня 2017 року (коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі), апеляційним судом з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 КК було прийнято рішення про зарахування засудженому періоду попереднього ув`язнення, який мав місце до 20 червня 2017 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII (з урахування принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), а періоду попереднього ув`язнення, який тривав, починаючи з 21 червня 2017 року, - за правилами ч. 5ст. 72 КК у редакції Закону України № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону). З огляду на це апеляційний суд правильно застосував положення ч. 5 ст. 72 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд в його резолютивній частині зобов`язаний викласти рішення про залік досудового тримання під вартою. Наведене свідчить, що ухвалення апеляційним судом рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання обумовлене змістом закону.
Відповідно до ст.1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Враховуючи викладене та враховуючи, що фактичне перебування під вартою ОСОБА_4 за період з 11 лютого 2017 року по 13 серпня 2018 року вже перераховано за правилами ст. 72 ч. 5 КК України, в тому числі і вироком Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. 371, 372, 537, 539 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим на протязі семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Повний текст ухвали буде оголошено 11 листопада 2022 року о 10:00 год.

Суддя ОСОБА_5