Справа №295/9821/22
УХВАЛА
про відмову в задоволенні скарги
26.10.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника - адвоката ОСОБА_3

слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 28.06.2022 р. про закриття кримінального провадження №0000559 та додані до неї матеріали, -
В С Т А Н О В И В :
І. Суть скарги
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 28.06.2022 р. про закриття кримінального провадження №0000559.
В обґрунтування доводів, викладених в скарзі, заявник вказала, що постанова слідчого є необґрунтованою, протиправною, незаконною та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Мотивуючи скаргу адвокат зазначила, що кримінальне провадження слідчий закрив без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки, зроблені в постанові про закриття кримінального провадження, не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.
Адвокат посилається на те, що в рамках кримінального провадження не проведено необхідні слідчі, процесуальні дії, що вказує на неповноту досудового розслідування, зокрема, слідчим проігноровані всі обставини, які повідомлялись потерпілим, які мають важливе значення для кримінального провадження; не надано належну оцінку факту порушення розстановки патрулювання працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , незаконній зупинці транспортного засобу потерпілого, недостовірним даними вимірювальної техніки; протоколи допиту патрульних поліцейський містять ідентичні покази, хоча кожен із них мав би відтворити обстановку по своєму; протоколи допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не містять повної інформації, надані ними пояснення перекручені; не допитано в рамках кримінального провадження очевидця події сина потерпілого; інформація з бодікамер патрульних, покладена в основу оскарженої постанови, не є достовірною, оскільки запис не є безперервним, складається з окремих фрагментів; слідчим не досліджувались записи з телефонів очевидців подій - потерпілого, його дружини та дітей; в протоколі допиту патрульного поліцейського ОСОБА_7 міститься недостовірна інформація щодо зазначення статті, згідно якого ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: ч. 2 ст. 176 КУпАП, замість ст. 185 КУпАП.
З урахуванням викладеного вважає, що слідчий передчасно закрив кримінальне провадження, тому просить постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування.

ІІ Процедура та позиції сторін
У судовому засіданні, яке за участі адвоката ОСОБА_3 проводилось в режимі відеоконференції, остання вимоги, викладені в скарзі, підтримала з підстав, які в ній наведені, просила скаргу задоволити.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки вважає, що досудове розслідування проведено повно та всебічно, з дотриманням норм, як матеріального, так і процесуального права, вважає постанову обґрунтованою. Під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи, за результатами проведення яких було прийнято рішення про закриття криімнального провадження. Доводи адвоката щодо неналежного проведення слідчих дій спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Слідчий зауважив, що відеозаписи з мобільних телефонів потерпілого та його сім`ї досліджувались в ході досудового розслідування, вони містять аналогічні дані з відеозаписами з бодікамер патрульних поліцейських, відмінність яких полягає в різних ракурсах зйомки.
Слідчий ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_5 порушив правила дорожнього руху, на вимогу патрульних поліцейських не представився, документи, які підтверджують його особу не надав, патрульними поліцейськими неодноразово роз`яснювалось потерпілому, що у разі, якщо його особа не буде встановлена, він може бути затриманий для встановлення особи. В ході досудового розслідування встановлено, що патрульні поліцейські діяли в межах і в спосіб, які передбачені їх посадовими обов`язками, правомірно застосували до правопорушника заходи примусового впливу, оскільки він чинив злісну непокору працівникам правоохоронного органу. Також було проведено службове розслідування стосовно можливих неправомірних дій патрульних поліцейських, за результатами якого не було встановлено порушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час зупинення та затримання ОСОБА_5 . З дослідженого в рамках кримінального провадження висновку судово-медичної експертизи встановлено, що на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження виявлені не були.
Слідчий наголосив, що в ході досудового розслідування була відсутня потреба в допиті синів потерпілого, оскільки, на переконання сторони обвинувачення, вони не володіли іншими відомостями, ніж допитаний потерпілий та його дружина, не були безпосередніми очевидцями подій, знаходились переважно в автомобілі. Крім того, зі сторони потерпілого та його адвоката за час проведення досудового розслідування не надходили клопотання про проведення будь-яких слідчих, процесуальних дій у кримінальному провадженні. Також слідчий наголосив, що син потерпілого є зацікавленою особою, а тому було прийнято рішення про недоцільність його допиту. Слідчий ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Пунктом 2 частини 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Нормами ч. 4 ст. 284 КПК України передбачено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000559, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень працівниками правоохоронних органів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
За положеннями п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ході досудового розслідування слідчими проводились слідчі, процесуальні дії, пов`язані із долученням до матеріалів кримінального провадження письмових доказів, допитано в процесуальному статусі свідків інспекторів взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; свідка ОСОБА_8 ; визнано потерпілим та допитано як потерпілого ОСОБА_5 ; отримано висновок судово-медичної експертизи стосовно потерпілого ОСОБА_5 ; оглянуто відеозаписи з портативних відеореєстраторів (бодікамер) поліцейських та відеозаписи, надані потерпілим ОСОБА_5 , ініційовано проведення службового розслідування та долучено його висновок; надано оцінку процесуальним діям та рішенням інспекторів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

За результатами досудового розслідування постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 28.06.2022 р. кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зі змісту мотивувальної частини постанови слідчого вбачається, що в ході досудового розслідування було встановлено, що в діях працівників правоохоронних органів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК.

Заслухавши пояснення заявника, доводи слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000559, слідчий суддя дійшов до висновку, що підстави для задоволення скарги і скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження відсутні з огляду на наступне.
Звертаючись до слідчого судді зі скаргою і в судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , зокрема, посилалась на те, що під час досудового розслідування слідчий не надав оцінку, що працівники патрульної поліції неправомірно вимірювали швидкість приладом «ТгuСАМ», а також неправомірно перебували на відрізку дороги в м. Броники Новоград-Волинського району.
Слідчий суддя визнає неспроможними наведені доводи адвоката, оскільки вони не входять до предмета доказування в межах даного кримінального провадження, а відтак не підлягають оцінці, і самі по собі не утворюють склад кримінального правопорушення, який охоплюється змістом ст. 365 КК України. Такі обставини можуть входити до предмета оскарження в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення за наслідками перегляду постанови про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Не заслуговують на увагу доводи скаржника щодо апеляційного оскарження постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2021 р., відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУПАП, оскільки вказані відомості не мають відношення до обставин, які підлягають доведенню в межах досудового розслідування.

В ході досудового розслідування в якості свідків були допитані інспектори взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Надані свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покази є послідовними, узгоджуються з відеозаписами з портативного відеореєстратора №АМ-00112 та відеозаписами з мобільних телефонів, долучених потерпілим.

Тлумачення показів свідків та потерпілого заявником на власний розсуд не можете свідчити про неповноту проведеного досудового розслідування.
Нормами ч. 1 ст. 220 КПК України передбачена можливість подання стороною захисту, потерпілим і його представником клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій у випадках, установлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 належним чином повідомлявся про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000559, неодноразово надавав покази слідчому, проте клопотань про вчинення тих чи інших слідчих/процесуальних дій слідчому не заявляв, зокрема, і щодо допиту сина, як свідка.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування тривало з 22.08.2022 р., за цей час жодних клопотань від потерпілого чи його адвоката до матеріалів кримінального провадження не долучено, лише після винесення постанови про закриття кримінального провадження надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Також слідчим суддею не встановлено, що у зв`язку з тим, що в межах кримінального провадження не був допитаний син потерпілого, відсутність його показів вплинула на результат досудового розслідування. Адвокат ОСОБА_3 не довела, що покази, які міг би надати зазначений свідок, відмінні від показів, які надали його батьки і які були належним чином досліджені слідчим. Лише формальне посилання на те, що в провадженні не допитана особа, яку адвокат вважає свідком, без доведення обставин, що його покази є вагомими і мають значення для досудового розслідування, не може бути формальною підставою для скасування процесуального рішення слідчого. Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що зазначений свідок є зацікавленою особою і його покази не вплинули на результат досудового розслідування.

Зі змісту висновку судово-медичної експертизи № 274 від 18.03.2022 року, яка була проведена і призначена в даному кримінальному провадженні вбачається, що у ОСОБА_5 не були виявлені тілесні ушкодження, а гіпертонічний криз є патологією серцево-судинної системи і не є тілесним ушкодженням, а відтак не підтверджено, що потерпілому ОСОБА_5 заподіяна шкода внаслідок неправомірних дій патрульних поліцейських.

Не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду доводи адвоката, що слідчий в постанові про закриття кримінального провадження перекрутив покази потерпілого, відобразив їх невірно, а також, що невірно надана оцінка відеозаписам з бодікамер поліцейських і наданих потрепілим відеозаписів.

Інші доводи скарги слідчим суддею не беруться до уваги, оскільки вони не є визначальними для встановлення обґрунтованості постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що з досліджених слідчим суддею матеріалів вбачається, що дії ОСОБА_5 не відповідали нормам КУпАП, на вимогу поліцейських останній зобов`язаний був представитись, надати документи, які посвідчують його особу, які підтверджують право на користування транспортним засобом, а у разі незгоди з процесуальними рішеннями чи діями патрульних, оскаржити їх у встановленому законом порядку.

Відповідно положень ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 28.06.2022 р. та матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування проведено необхідні слідчі та процесуальні дії, здійснення яких є необхідним для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальних провадженнях з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України, надано оцінку всім наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, органом досудового розслідування вичерпано всі процесуальні можливості для здобуття та збирання нових доказів, отже доводи заявника адвоката ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування проведено неповно та неналежно не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, органом досудового розслідування вжито достатніх заходів щодо встановлення та допиту безпосередніх учасників та очевидців подій. Крім того, протягом досудового розслідування слідчий звертався із відповідними запитами щодо витребування документів та дорученнями про виконання процесуальних дій, за наслідками чого зібрано достатній обсяг матеріалів та доказів.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що слідчим дотриманий визначений порядок та вжито передбачених заходів для встановлення істини у справі, результати яких дали змогу надати належну правову оцінку відсутності в діях працівників поліції ознак кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

Варто також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Відповідно п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України(Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваної постанови від 28.06.2022 року, вона є обґрунтованою, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана у справі постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, натомість, доводи скарги про неповноту досудового розслідування спростовані у ході судового розгляду скарги. Відтак, скарга на постанову про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 9, 91, 284, 219, 294, 295-1, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження - відмовити.
Матеріали кримінального провадження №0000559 повернути до органу досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1