В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні №70000491, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.09.2022, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Довге, Іршавського району Закарпатської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, водія ФОП ОСОБА_6 , розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає в цивільному шлюбі, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

10 вересня 2022 року 00 години 44 хвилин, на автошляху міжнародного значення м-08 «Київ - Чоп», 824 км, між населеними пунктами Тийглаш та місто Чоп, Ужгородського району ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, надав працівнику сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції, а саме інспектору СРПП ВП №1 Ужгородської о РУП ГУНИ в Закарпатській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 200 (двісті) євро, а саме чотири купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) євро кожна з серійними номерами: ZB, RB, UA, SE.

Окрім цього, того ж дня, близько 01 години 33 хвилини. ОСОБА_4 , перебуваючи на автошляху міжнародного значення м-08 «Київ - Чоп», 824 км, між населеними пунктами Тийглаш та місто Чоп, Ужгородського району, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на надання неправомірної вигоди, вважаючи, що це може відвернути його відповідальність за надання неправомірної вигоди, поставив грошові кошти в сумі 100 (сто) євро, а саме 2 (дві) купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) євро з серійними номерами UA та SCI851797019 в нішу карти водійських дверей службового транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 на синьому фоні, Побачивши це, інспектор СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 знову відмовився від отримання неправомірної вигоди.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме, як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та пояснив суду, що 10.09.2022 намагався дати хабара працівникам поліції за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Спочатку давав поліцейським 200 євро, поклавши їх в документи, а після цього додав ще 100 євро, які поклав у двері службового авто. У вчиненому злочині розкаюється, засуджує свою злочинну поведінку.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема враховує особу ОСОБА_4 , а саме те, що він раніше не судимий, працює, обвинувачується у вчиненні злочину, яке відноситься до категорії не тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Процесуальних витрат по справі немає.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України та виходячи з наведених приписів ст. ст. 96-1, 96-2 КК України у даному випадку до грошових коштів підлягає застосування спеціальна конфіскація шляхом безоплатного примусового вилучення у власність держави.

Керуючись ст. ст. 349, 371-373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2022 у справі №308/12011/22 (1-кс/308/3698/22) у кримінальному провадженні №70000491, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.09.2022, на: чотири купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) євро кожна з серійними номерами: ZB, RB, UA, SE; 2 (дві) купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) євро з серійними номерами UA та SCI851797019.

Речові докази: чотири купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) євро кожна з серійними номерами: ZB, RB, UA, SE; 2 (дві) купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) євро з серійними номерами UA та SCI851797019 - конфіскувати шляхом безоплатного примусового вилучення у власність держави;

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1