У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4190/23

№ 1-кп/183/1282/23

10 квітня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 14.01.2023 року до ЄРДР за № 0000037, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До суду 06.04.2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 застосувався у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає.

Захисник та обвинувачений вважають, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду, а також судовий розгляд можливо проводити у відкритому судовому засіданні.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась надавши суду заяву про слухання підготовчого судового засідання без її участі.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, а тому обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду.

Суд, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого вважають необхідним призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Крім того прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.03.2023 року відносно ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 10.04.2023 року включно.

Відповідно до ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі і відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 з огляду на тяжкість можливого призначення покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину, вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, ОСОБА_3 достовірно знаючи місце проживання потерпілої та свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на них у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення - у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії досудового розслідування, які відповідно до положень ст. 95 КПК України, сприймаються лише під час судового засідання.

Також, вбачається ризик вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки їх уникнення за наведених обставин можливо лише через обмеження свободи пересування обвинуваченого шляхом тримання під вартою.

Захисник просив відмовити в задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний заний з позбавленням волі.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку захисника.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, на даний час підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, ОСОБА_3 розуміє, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк 15 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, віднесених законом до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 , ніж тримання під вартою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 знаходиться в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», яка розташована за адресою: вул.. Полтавський шлях, 99, м. Харків. В зв`язку з тим, що не можливий розгляд справи через постійну відсутність інтернет - зв`язку суд вважає що є необхідність перевести обвинуваченого з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» у зв`язку з розглядом даного провадження в суді.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про переведення обвинувачених з однієї Державної установи до іншої у зв`язку з розглядом справи в суді.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання захисника обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 314 - 317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.30 годину 17 квітня 2023 року в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю прокурора, потерпілої, захисника, обвинуваченого, свідків.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Балаклія Балаклійського району Харківської області, громадянину України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 07 червня 2023 року включно.

Перевести ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», яка розташована за адресою: вул.. Полтавський шлях, 99, м. Харків - до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» у зв`язку з розглядом у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області кримінального провадження за його обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України, відомості по якому внесені 14.01.2023 року до ЄРДР за № 0000037, яке призначено на 17 квітня 2023 року о 14.30 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1