ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/958/23 Справа № 183/1162/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

30 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам статті 396 КПК України, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за вказаними кримінальними правопорушеннями, остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Початок строку відбування покарання з 10 листопада 2022 року, зараховано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 14 січня 2022 року по 17 січня 2022 року та з 28 лютого 2022 року по 10 листопада 2022 року з розрахунку день за день.

Не погодившись із таким вироком, обвинувачений подав апеляційну скаргу.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на її відповідність вимогам закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її невідповідність вимогам ст. ст. 396, 407 КПК України, у зв`язку із чим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року було залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків.

Зокрема, відповідно до змісту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2023 року ОСОБА_3 необхідно було надати апеляційну скаргу в новій редакції, в якій викласти вимоги щодо оскаржуваного вироку, сформульовані у відповідності до ст. 407 КПК України, а саме, з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду апеляційної скарги, а також, викласти доводи щодо необґрунтованості та незаконності даного вироку, тобто, викласти мотивувальну та прохальну частини апеляційної скарги.

При цьому, судом апеляційної інстанції було враховано посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що доповнення до апеляційної скарги будуть подані після ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та роз`яснено ОСОБА_3 в ухвалі, що положеннями кримінального процесуального законодавства України, зокрема ст. 396 КПК України, чітко встановлені вимоги щодо змісту апеляційної скарги при її подачі, які підлягають обов`язковому дотриманню при зверненні до суду апеляційної інстанції із скаргою на вирок і доповнення до апеляційної скарги, у відповідності до ст. 403 КПК України, хоча і можуть бути подані обвинуваченим до початку розгляду справи по суті, проте, від обов`язку викласти мотивувальну частину апеляційної скарги на стадії її подачі та дотримання вимог ст. 396 КПК України обвинуваченого це не звільняє.

18 січня 2023 року обвинуваченим була отримана ухвала Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, що підтверджується розпискою, яка була надіслана на адресу суду апеляційної інстанції ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№4).

25 січня 2023 року за вх. №11-2768 від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга в новій редакції.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції встановив, що вимоги викладені в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2023 року про залишення скарги без руху обвинуваченим виконані не були. Натомість ОСОБА_3 знову зазначив, що суд першої інстанції не ознайомив його з матеріалами справи, а тому він позбавлений можливості викласти свої доводи щодо незгоди із вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року.

Проте, такі посилання обвинуваченого, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки відповідно до наявної в матеріалах справи розписки (арк.с. 34, том 2) копію вироку ОСОБА_3 отримав 10 листопада 2022 року, а відтак був ознайомлений із мотивами суду першої інстанції, на підставі яких суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ухвалив обвинувальний вирок, обрав вид та строк покарання, і мав можливість викласти доводи своєї незгоди із таким судовим рішенням. Окрім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що після отримання копії оскаржуваного вироку із заявами про ознайомлення з матеріалами справи обвинувачений до суду першої інстанції не звертався.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_3 не надіслав на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2023 року апеляційної скарги із чітко сформульованими вимогами щодо оскаржуваного вироку та обґрунтуванням апеляційної скарги щодо незгоди із ухваленим судом першої інстанції вироком, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність повернути апеляційну скаргу обвинуваченому.

Керуючись положеннями ст. ст. 399, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її поставновлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_2