Справа № 953/3/23
н/п 1-кс/953/175/23
"03" січня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,
від 31 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
Місцем зберігання автомобіля «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_1 , доручити співробітникам тимчасово утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Клопотання подано через канцелярію суду 02.01.2023 року.
Прокурором надано заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна ОСОБА_3 до судового засідання з`явився, проти накладення арешту на майно не заперечував, просив суд встановити строк на який накладається арешт на майно.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважат, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
В результаті ДТП, пішохода ОСОБА_5 , з тілесними ушкодженнями, було госпіталізовано до КНП «ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова».
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу «Pegeout 301», р.н. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
30.12.2022 у період часу з 20 год. 50 хв. до 22 год. 20 хв. старшим слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що транспортний засіб «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме пошкодження переднього вітрового скла, деформація переднього капоту, зчоси на передньому капоті та зміщення передньої лівої фари з місця кріплення.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Враховуючи положення ст. 98 КПК України автомобіль: «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Вилучений автомобіль підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику транспортного засобу автомобіль «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_1 , відчуження, продажу та керування майном, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Зберігання автомобіля «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Підстав для встановлення строків накладання арешту на автомобіль, слідчий суддя не вбачає, оскільки арешт діє до його скасування у відповідності до ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 117, 170 173,117, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., шляхом заборони його відчуження, продажу та керування.
Зберігати автомобіль на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1