печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
15.11.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000715.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, розслідується кримінальне провадження № 0000715 за фактами використання військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 свого службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, за повернення транспортних засобів які були вилучені із території Львіської митниці ДМС України, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, зловживання своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , командирами військових частин Збройних сил України, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364

КК України, а також за фактом службового підроблення офіційних документів службовими особами Львівської митниці Державної митної служби України, командирами військових частин Збройних сил України, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 366 КК України.

ОСОБА_4 на виконання Наказу командира військової частини

№ НОМЕР_1 (по технічній частині) №12 від 09.08.2022 року, здійснив отримання на Львівській митниці і доставку на територію військової частини № НОМЕР_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_1 легкового автомобіля марки «SUBARU LEGACY» 2009 року випуску

VIN: НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 де і здійснювалось його зберігання. При цьому автомобіль для потреб Збройних Сил України не використовувався, а використовувався ОСОБА_4 , як транспортний засіб для особистого користування.

Разом з тим, у листопаді 2022 року заступник командира військової частини № НОМЕР_1 Мироняк ОСОБА_5 , (призначений наказ дата ) який у відповідності до примітки 1 ст. 364 КК України являється службовою особою, оскільки службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом, реалізуючи заздалегідь обумовлений злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди службовою особою для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, в ході спілкування у своєму службовому кабінеті розташованому на території військової частини № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 , повідомив власнику автомобіля ОСОБА_6 21.01.1993 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те що він може прийняти рішення про повернення йому автомобіля марки «SUBARU LEGACY», однак висунув вимогу про надання неправомірної вигоди за такі дії. З метою завуалювання своїх злочинних дій і надання їм законного вигляду вимога передачі неправомірної вигоди була ним замаскована під оплату за нібито проведений військовою частиною № А 7300 ремонт зазначеного автомобіля. Крім того, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 що суму неправомірної вигоди і спосіб її передачі йому необхідно більш детально обговорити та узгодити із його підлеглим військовослужбовцем зазначеної військової частини ОСОБА_4 , після чого надав його номер телефону. Окрім цього, з метою надання своїм діям законного вигляду продемонстрував ОСОБА_6 два акти про вже передані ним раніше, за вказаною схемою, транспортні засоби, як типові зразки і запевнив, що за наявності такого підписаного ним документа, його особистого сприяння, вказаний автомобіль власник зможе безперешкодно поставити на облік після сплати всіх необхідних платежів на Львівській митниці.

У листопаді 2022 року ОСОБА_4 реалізуючи заздалегідь обумовлений злочинний умисел, направлений на пособництво в одержанні неправомірної вигоди службовою особою для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, маючи попередню змову із ОСОБА_7 виконуючи свою частину заздалегідь обумовленого злочинного плану зустрівся у місті Київ із ОСОБА_6 . В ході спілкування, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на пособництво у вимаганні неправомірної вигоди, за попередньою змовою із ОСОБА_7 повідомив, що автомобіль власник забере лише після оплати за нібито проведений ремонт. При цьому, висловив погрозу, яка полягала у тому що в разі відмови від надання неправомірної вигоди у найкоротший термін зазначений автомобіль буде відправлений в зону ведення активних бойових дій на сході України і більше до власника не повернеться. Аргументуючи свою вимогу терміновістю надання неправомірної вигоди, при цьому висловивши погрозу у знищенні чи пошкодженні вказаного автомобіля, ОСОБА_4 висловив вимогу про передачу йому грошових коштів в розмірі 55 000 гривень для подальшої передачі ОСОБА_7 за підписання акту повернення автомобіля та його видачі. В ході подальшої розмови ОСОБА_4 змінив свої вимоги і зголосився надати «знижку» за зазначені вище дії, однак визначив кінцеву суму неправомірної вигоди у розмірі 52 000 грн.

11.11.2022 року біля 16 години 25 хвилин ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_6 на території військової частини № НОМЕР_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_1 , де в ході спілкування повторно висловив вимогу про передачу неправомірної вигоди в розмірі 52 000 грн. за повернення автомобіля, при цьому акцентувавши увагу на те, що без передачі вказаних грошових коштів йому або ОСОБА_7 , автомобіль не повернуть і акт не підпишуть.

11.11.2022 року біля 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні службового кабінету розташованого на території будівлі військової частини № НОМЕР_1 , за адресою

АДРЕСА_1 , повторно висловили вимогу про передачу їм неправомірної вигоди в розмірі 52 000 грн., при цьому ОСОБА_7 підкреслив, що грошові кошти їм може бути передано, як готівкою так і шляхом перерахування на картковий рахунок. Після чого отримавши згоду на передачу грошових коштів від ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, здійснив особисто підписання акту повернення автомобіля марки «SUBARU LEGACY», та ще раз запевнив що в разі передачі йому заздалегідь обмовленої суми неправомірної вигоди, власник зможе забрати свій автомобіль і за його сприяння здійснити оплату всіх митних платежів на Львівській митниці після чого поставити автомобіль на облік. При цьому знову повідомив що вже неодноразово вчиняв дії за описаною схемою і на підтвердження своїх слів надав мобільні телефони осіб, які вже раніше отримували у нього свої вилучені автомобілі та запевнив, що за його сприяння вони їх вже поставили на облік.

Після цього, ОСОБА_6 було передано ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 52 000 грн. в ході перерахування якої зазначених осіб було затримано слідчим ДБР.

В ході досудового розслідування отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 314543972 від 08.11.2022. Згідно вказаного Ігнформації ОСОБА_7 являється власником садового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33298092) розташованого за адресою АДРЕСА_2 , площею 146,9 кв.м., номер запису 818 в книзі: 7.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_4 , пі дозрюваного у одержанні неправомірної вигоди службовою особою для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме винести ухвалу про арешт майна, з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування цим майном, а саме:

- садового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33298092) розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 146,9 кв.м., номер запису 818 в книзі: 7.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1