Справа № 206/2573/22
Провадження № 1-кп/206/162/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2022 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 0000124, внесеного до ЄРДР 17.06.2022 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, який має середню освіту, не одруженого, пенсіонера, який є особою з інвалідістю 3 групи, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (в силу ст. 89 КК України), який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 16.06.2022, близько о 23 год. 00 хв., у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним промислом. В той же час, ОСОБА_6 , перебуваючи на березі річки Самара, в районі вул. Томська, що в м. Дніпрі, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним промислом, не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним промислом, виданого компетентним органом у встановленому законом порядку, за допомогою гумового човна «Skipper відплив від берега р. Самара та руками закинув у воду заздалегідь заготовлену «жилкову сітку», тим самим встановив заборонене знаряддя лову риби.

Наступного дня, а саме 17.06.2022 близько 04 год 00 хв. ОСОБА_6 , прийшов на берег вищевказаної річки Самари, в районі вул. Томська, що в м. Дніпрі, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним промислом, порушуючи п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, та відпливши від берега за допомогою гумового човна «Skipper, руками витягнув раніше встановлену ним «жилкову сітку», у якій знаходились 1 голова риби виду «сазан», 2 голови риби виду «Судак», 1 голова риби виду «Окунь», 1 голова риби виду «карась сріблястий» та 1 рак, яку ОСОБА_4 поклав у свій гумовий човен марки «Skipper» та відплив назад до берега р. Самара, де був зупинений працівниками поліції. Тим самим, ОСОБА_6 , шляхом незаконного вилову риби цінних порід заподіяв істотну шкоду державі в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області, відповідно до висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру, на загальну суму 18955 грн.

Умисні дії ОСОБА_6 , виразились в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального право рушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України

Представник потерпілої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України не визнав. Суду показав, що він дійсно у червні 2022 року, точної дати він вже не пам`ятає, вночі, десь о 2-00 годині, вийшов на гумовому човні «Skipper», який він взяв у користування у своєї сусідки ОСОБА_7 , на р. Самара щоб поплавати. У той час він побачив у воді сітку, розуміючи що в ній може бути риба, він підняв її. У цей час він побачив патрульний катер і викинув цю сітку назад у річку. Працівники поліції примусили дістати вказану сітку, в якій була риба, і покласти у човен. Після того, на березі відносно нього був складений протокол. З сітки дістали: 1 карася, 1 сазана, 2 судака, 1 окуня і 1 рака. Із зазначенням вартості риби він не погоджується, вважає її завищеною.

Статтею 17 КПК України унормовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (ч. 1). Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 2).

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1). Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу (ч. 3).

Судом, у відповідності до вимог ст.23 КПК України, були досліджені письмові докази, які сторона обвинувачення просила дослідити і які, як зазначив прокурор, доводять викладені в обвинувальному акті обставини і підтверджують вину ОСОБА_6 , а саме:

-протокол огляду місця події від 17.06.2022 року із фото таблицею до нього, згідно з яким була оглянута ділянка місцевості на узбережжі р. Самара за адресою: м. Дніпро, вул. Томська і виявлено гр. ОСОБА_6 , гумовий човен «Skipper», жилкова сітка, 1 рак, 1 риба Сазан, 2 риби Судак, 1 риба Окунь, 1 риба - карась сріблястий (аркуші кримінального провадження 8-10);

-постанова про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні від 17.07.2022р., згідно з якою гумовий човен «Skipper» був визнаний у даному кримінальному провадженні доказом і переданий на відповідальне зберігання до камери схову ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (аркуш кримінального провадження 11);

-постанова про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні від 17.07.2022р., згідно з якою жилкова сітка була визнана у даному кримінальному провадженні доказом і передана на відповідальне зберігання до камери схову ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (аркуш кримінального провадження 12);

-квитанція №001989 від 21.06.2022р. про отримання на зберігання речових доказів: гумового човна «Skipper» і жилкової сітки (аркуш кримінального провадження 13);

-постанова про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні від 17.07.2022р., згідно з якою карась сріблястий -1 шт., судак - 2 шт., окунь - 1шт., сазан 1 шт., рак 1 шт. були визнані у даному кримінальному провадженні доказом і передані на відповідальне зберігання до «Рибоохоронний патруль» Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області (аркуш кримінального провадження 14);

-Розписка провідного державного інспектора Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 17.06.2022р. про отримання від працівників поліції риби сазан 1 шт., судак - 2 шт., окунь - 1шт., карась сріблястий -1 шт., рак 1 шт. для подальшого зберігання (аркуш кримінального провадження 15);

-Ухвала слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2022р. про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події 17.06.2022р., а саме на жилкову сітку і гумовий човен «Skipper» (аркуші кримінального провадження 21-22);

-довідка про витрати на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 1510,24 грн. (аркуш кримінального провадження 46);

-висновок судово-економічної експертизи № СЕ-19/104-22/21977 від 02.08.2022 року, згідно із яким експерт зробив висновок, що в обсязі наданих на дослідження документів документально підтверджується розрахунок суми збитків до протоколу №048030 про вчинення адміністративного правопорушення, спричинених діями ОСОБА_6 , пов`язаними з незаконним виловом риби, складений 17.06.2022 провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_8 , на підставі доповнення №1 до постанови КМУ від 21.11.2011 №1209 в редакції постанови КМУ від 06.10.2021 №1039, на загальну суму 18955,00 грн. (аркуші кримінального провадження 47-50);

-копія протоколу про адміністративне правопорушення №048030 від 17.06.2022 року, складений відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 85 КУпАП та розрахунок збитків до протоколу №048030 від 17.06.2022 року, які були предметом дослідження під час проведення судово -економічної експертизи № СЕ-19/104-22/21977 від 02.08.2022 року (аркуші кримінального провадження 38-40);

-постанова про призначення проведення амбулаторної судово- психіатричної експертизи ОСОБА_6 від 26.08.2022р. (аркуші кримінального провадження 104-106);

-висновок судово-психіатричної експертизи № 349 від 26.08.2022 року, згідно з яким ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного ґенезу (травма головного мозку, гостре порушення мозкового кровообігу). Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (аркуші кримінального провадження 107-109);

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до таких висновків.

Кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю та змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінальними процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин:

- факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності;

- точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Склад злочину - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин. Кожний склад злочину обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність особи.

За ч.1 ст.249 КК України встановлена кримінальна відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Так, об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Таким чином, відповідальність за кримінальне правопорушення проти довкілля, передбачене ст. 249 КК, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду.

На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, тощо. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 242 КПК визначена обов`язковість призначення експертизи щодо визначення шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Імперативність вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, де предметом злочину є гроші або цінні папери, що мають визначений грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків (шкоди), заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, коли достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, що узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 25 листопада 2019 року (справа № 420/1667/18, провадження № 51-10433кмо18) і в постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року (справа № 708/392/18, провадження № 51-5945км20).

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд визнає недопустимим доказом у даному кримінальному наданий стороною обвинувачення висновок судово-економічної експертизи № СЕ-19/104-22/21977 від 02.08.2022 року, згідно із яким експерт зробив висновок, що в обсязі наданих на дослідження документів документально підтверджується розрахунок суми збитків до протоколу №048030 про вчинення адміністративного правопорушення, спричинених діями ОСОБА_6 , пов`язаними з незаконним виловом риби, складений 17.06.2022 провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_8 , на підставі доповнення №1 до постанови КМУ від 21.11.2011 №1209 в редакції постанови КМУ від 06.10.2021 №1039, на загальну суму 18955,00 грн. (аркуші кримінального провадження 47-50), оскільки вказаний висновок жодним чином не підтверджує обставини заподіяння істотної шкоди довкіллю внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом.

Доказів того, що внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом ОСОБА_6 було виловлено цінні породи риб (про що зазначено в обвинувальному акті) і як наслідок було заподіяно істотної шкоди довкіллю,- суду взагалі не надано.

Суд також відкидає доводи прокурора що висновок про істотність шкоди має бути здійснена судом самостійно за наслідками дослідження наданих ним доказів, оскільки істотність шкоди, заподіяної довкіллю внаслідок незаконного рибного добувного промислу може бути визначена тільки шляхом проведення відповідної судової інженерно - екологічної експертизи, що прямо випливає з приписів п.6 ч. 2 ст. 242 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення під час судового розгляду не було доведено наявності об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема таких елементів об`єктивної сторони як: наслідки у вигляді істотної шкоди і причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Статтею 62 Конституції України, ч.2 і ч.4 ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши і проаналізувавши під час судового розгляду всі фактичні обставини даного кримінального провадження, оцінивши надані сторонами докази з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонувалось стороною обвинувачення, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано достатніх доказів, які б підтверджували обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України має бути виправданий за недоведеністю, що в його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявності такого елементу складу цього злочину як об`єктивна сторона.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого.

Судові витрати у цьому кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 368, 373, 374, 392 КПК України, суд,-

У х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2022р. про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події 17.06.2022р., а саме на жилкову сітку і гумовий човен «Skipper».

Речові докази:

- гумовий човен «Skipper», який за квитанцією №001989 від 21.06.2022р. переданий на зберігання до камери схову ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області,- повернути ОСОБА_6 ;

- жилкову сітку, яка за квитанцією №001989 від 21.06.2022р. передана на зберігання до камери схову ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області,- знищити;

- карась сріблястий -1 шт., судак - 2 шт., окунь - 1шт., сазан 1 шт., рак 1 шт., які згідно з розпискою від 17.06.2022 року передані на зберігання провідному державному інспектору Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, - знищити.

Судові витрати за проведення судово-економічної експертизи № СЕ-19/104-22/21977 від 02.08.2022 року, які складають 1510,24 гривні, - віднести на рахунок держави.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 і прокурору.

Суддя ОСОБА_1