Справа № 953/5385/22
н/п 1-в/953/208/22
"29" грудня 2022 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22 липня 2016 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
29 вересня 2022 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Згідно зі ст.76 КК України на засудженого в період іспитового строку були покладені такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. 25 січня 2022 року до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вищезазначений вирок, при цьому вирок надійшов до уповноваженого органу з питань пробації вже після закінчення іспитового строку. За період іспитового строку ОСОБА_4 нових правопорушень не скоїв. Іспитовий строк щодо засудженого закінчився 22 липня 2019 року.
Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, в клопотанні заступник начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 просить розглядати клопотання без участі представника уповноваженого органу з питань пробації, клопотання просить задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява, в якій просить відмовити в задоволенні клопотання органу пробації.
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання з`явився, про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток за адресою, вказаною у клопотанні органу пробації. Інформація про те, що засуджений повідомлений про місце, день та час розгляду справи у суду відсутня, оскільки поштові повідомлення повернулись на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Згідно зі ст. 76 КК України на засудженого в період іспитового строку були покладені такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року вирок Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року у частині засудження ОСОБА_4 залишений без змін.
Вирок Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року набрав законної сили 09 листопада 2021 року.

Положеннями ст. 165 КВК України встановлено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч.3 ст.75 КК). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосована ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що іспитовий строк тривалістю 3 роки, встановлений засудженому ОСОБА_4 , почав обчислюватися з моменту проголошення Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року, тобто з 22 липня 2016 року, на дату розгляду судом даного подання вказаний іспитовий строк закінчився.

З матеріалів особової справи вбачається, що на вказаний вирок була подана апеляційна скарга, та ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року вирок Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року у частині засудження ОСОБА_4 залишений без змін.

Суд встановив, що 25 січня 2022 року до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року стосовно ОСОБА_4 для виконання, тобто після закінчення іспитового строку.

Оскільки іспитовий строк, згідно з ч. 1 ст. 165 КВК України, обчислюється з моменту проголошення вироку, а не з моменту набрання законної сили, у ОСОБА_4 не було можливості виконати обов`язки, покладені вироком суду.

Враховуючи викладене іспитовий строк ОСОБА_4 закінчився 22 липня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , відомості про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за період іспитового строку відсутні.

Відповідно до довідки про притягнення до кримінальної відповідальності №35-03022022/63210 від 03 лютого 2022 року ОСОБА_4 за час іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Зі змісту вказаної довідки слідує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України.

Як слідує зі змісту вироку Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2020 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України 06 листопада 2019 року, тобто після спливу більше ніж трьох місяців після закінчення іспитового строку.

Отже, іспитовий строк засудженого закінчився 22 липня 2019 року.

Положеннями ч. 3 ст. 75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначені ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України, відповідно до яких:

- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання;

- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до положень п. 6 глави 3 розділу ІХ Порядку стосовно звільненого з випробуванням, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, після закінчення іспитового строку до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає звільнений з випробуванням, надсилаються клопотання та його особова справа для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання.

В той же час положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 78 КК України визначено процесуальні наслідки для засудженого, який:

- протягом іспитового строку не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки згідно ст.76 КК України,

- протягом іспитового строку вчинив новий злочин.

Так, у випадках, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.78 КК України).

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України ( ч.3 ст.78 КК України).

Так, зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України, через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину.

З огляду на наведене вище, а також враховуючи, що відсутність у положеннях ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України модального слова «може» свідчить, що згадані норми мають імперативний (зобов`язуючий) характер, представник органу з питань пробації після закінчення іспитового строку має звернутися з поданням про звільнення від відбування покарання, а суд, відповідно, ухвалити рішення про таке звільнення, якщо він протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання щодо звільнення від призначеного покарання підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_4 звільненню від призначеного покарання у виді позбавлення волі у зв`язку із закінченням іспитового строку.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.78 КК України, ст.537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , засудженого вироком Вовчанського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки - звільнити від призначеного за вироком суду покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1