Справа № 159/520/22
Провадження № 1-кп/159/221/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

26 жовтня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дистанційно),

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання вартою відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 309, частиною другою статті 307, частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України (далі КК України), ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000042 від 27.01.2021,

встановив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ковель Волинської області, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 03.09.2021 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.11.2021, який у подальшому продовжено до 27.10.2022.
Ухвалою від 20.05.2022 обвинувальний акт призначено до судового розгляду; триває процедура допиту свідків.
25.10.2022 прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 з посиланням на те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину. Вказала на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), оскільки обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, що в сукупності свідчить про можливість продовження ним злочинної діяльності, уникнення від виконання процесуальних обов`язків з`являтись до суду. На думку прокурора ризики, що існували при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, більш м`які запобіжні заходи є недоцільними.
Захисник ОСОБА_9 , за узгодженою позицією із обвинуваченим ОСОБА_6 , у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив. Вказав про наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання із родиною. Вважав визначені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України необґрунтованими і недоведеними, адже не зафіксовано випадків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду; можливість впливу на залегендованих свідків, та свідків працівників поліції є вкрай низькою. Вважав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту цілком може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у тому числі унеможливить настання ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали кримінального провадження і клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

При обранні та продовженнях запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд визначав високий ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, можливість впливу на потерпілих та свідків, високий ризик переховування і втечі.

Як встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою працездатного віку, на території України офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; не одружений, а тому не має сталих соціальних зв`язків, що дає йому можливість в будь-який час змінити фактичне місце проживання.
На переконання суду прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (при цьому суд, керуючись принципом невинуватості особи, зауважує, що вина особи не встановлена та підлягає доведенню за результати розгляду справи по суті). ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк понад 10 років
У контексті доведеності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає їх доведеними і обґрунтованими.
Обвинувачений, захисник не надали суду доказів і не навели обґрунтованих доводів щодо зменшення раніше визначених ризиків, або щодо їх зникнення.

Суд враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; працездатний вік, задовільний стан здоров`я обвинуваченого; відсутність достатніх і міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання; обставини щодо непрацевлаштування обвинуваченого. Доказів про існування заявлених міцних соціальних зв`язків (у тому числі наявність родини і утриманців) суду не надано.
З огляду на наведене вище, не застосування або застосування більш м`якого виду запобіжного заходу (у тому числі домашнього арешту) не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні. Доводи сторони захисту про можливість та доцільність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не спростовують зазначених вище висновків, а тому суд їх відхиляє.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд, на підставі частини четвертої статті 183 КПК України, не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-183, 314-316, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - до 24.12.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий:ОСОБА_1