Провадження № 1-кп/127/691/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2022 р. за № 0000234, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в комунальній установі "Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку", інваліда І групи, розлученого, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 26.07.2022 року о 21 год. 30 хв. в приміщенні житлової кімнати №20 комунальної установи «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» по вул. Хмельницьке шосе, 94 у м. Вінниці, перебував зі своїм сусідом по кімнаті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник конфлікт побутового характеру, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , шляхом нанесення тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи вищевказаний умисел, наніс декілька ударів дерев`яною тростиною в область кінцівок та тулуба ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи ОСОБА_9 № 579 від 09.08.2022, згідно наданих медичних документів та судово-медичного обстеження у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки та живота: перелом 9-го ребра зліва; забій передньої черевної стінки; синці на передній поверхні грудної клітки в ділянці лівої грудної залози, в підреберній ділянці зліва, в епігастральній ділянці, в правій підреберній ділянці, на передній черевній стінці в мезогастральній ділянці, на передній поверхні правого передпліччя, на зовнішній поверхні правого стегна, на передній поверхні правого стегна, на передній поверхні лівого стегна, на передній черевній стінці по лівому фланку з переходом на поперек, на передній черевній стінці по правому фланку з переходом на поперек.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились у властивостях тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості належать: закритий перелом 9-го ребра зліва - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинив тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я (2.2.1 «в» «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 р.), давністю утворення в межах кількох діб до обстеження; синці - на передній поверхні грудної клітки в ділянці лівої грудної залози, в підреберній ділянці зліва, в епігастральній ділянці, в правій підреберній ділянці, на передній черевній стінці в мезогастральній ділянці, на передній поверхні правого передпліччя, на зовнішній поверхні правого стегна, на передній поверхні правого стегна, на передній поверхні лівого стегна, на передній черевній стінці по лівому фланку з переходом на поперек, на передній черевній стінці по правому фланку з переходом на поперек - до легких тілесних ушкоджень (2.3.5 «в» «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 р.), давність утворення, строком в межах кількох діб до кількох тижнів до обстеження.

Характер, множинність і локалізація на різних взаємно протилежних поверхнях тіла тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 виключають можливість утворення їх в наслідок співударяння при падінні на площину з положення стоячи. Характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 (перелом 9-го ребра зліва по боковій поверхні, синці на тулубі та кінцівках) за об`єктивними медичними даними могли утворитися від ударів дерев`яною тростиною по ребрах зліва та кінцівках.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається та просить суд його суворо не карати, врахувати, що він хворіє, є інвалідом 1 групи, отримує пенсію. Про вчинене жалкує та просить призначити мінімальну міру покарання. Цивільний позов потерпілої не визнає, не має фінансових можливостей відшкодувати завдану шкоду, просить відшкодувати завдану шкоду та витрати на правову допомогу за рахунок Державного бюджету України.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 пояснив, що внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину потерпілій завдано моральну шкоду. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був батьком ОСОБА_6 , являвся особою похилого віку та потребував постійного стороннього догляду. З метою створення необхідних безпечних та комфортних умов для проживання батька, а також з метою забезпечення постійним стаціонарним доглядом, медичним забезпеченням, дочкою ОСОБА_6 , на договірних засадах вказані умови на платній основі були забезпечені в умовах комунальної установи «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку». Разом з тим, спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень обвинуваченим значно погіршило його морально-психологічний стан та, як наслідок, стан здоров`я в цілому, спричиняло душевні переживання. Важко переживаючи фізичний біль через отримані тілесні ушкодження, а також у зв`язку із складним психо-емоційним станом, через деякий час після нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер. Біль та душевні переживання рідної людини (батька), його образу також переживала дочка ОСОБА_6 , яка зазнала душевних страждань у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення щодо її батька. Право на відшкодування моральної шкоди у потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , виникло за життя, тобто право на відшкодування шкоди пов`язується із заподіянням йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого. Однак, за життя ОСОБА_9 не встиг скористатися правом, визначеним ст. 128 КПК України, та пред`явити цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В контексті положень п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України ОСОБА_6 зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 щодо її батька ОСОБА_9 . Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України); приниженні честі, гідності (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Таким чином, виходячи із вимог розумності і справедливості, позивач оцінює розмір завданої моральної шкоди в сумі 50 000 грн. 00 коп. Крім того, потерпіла ОСОБА_6 здійснила витрати на правову допомогу, що підтверджується відповідними договорами про надання правової допомоги, актом та квитанцією про сплату адвокату 8 000 грн. 00 коп. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 50 000 грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. 00 коп. просив задовольнити.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, заслухавши позиції сторін, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин злочину, добровільності та істинності йогопозиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, проживає в комунальній установі "Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку", є інвалідом І групи, розлучений, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що обвинувачений щиро кається та жалкує про вчинене.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставинами які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, яка перебувала в безпорадному стані.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 75 Кримінального кодексу України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, проживає в комунальній установі "Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку", є інвалідом І групи, розлучений, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро кається та жалкує про вчинене.

Суд, враховуючи викладені вище обставини, вважає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, та, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, та витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається з цивільного позову, потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на відшкодування завданої злочином моральної шкоди 50 000 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник потерпілої цивільний позов підтримав та пояснив, що внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину потерпілій завдано моральну шкоду. ОСОБА_9 являвся особою похилого віку та потребував постійного стороннього догляду. Спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень обвинуваченим значно погіршило його морально-психологічний стан та, як наслідок, стан здоров`я в цілому, спричиняло душевні переживання. Важко переживаючи фізичний біль через отримані тілесні ушкодження, а також у зв`язку із складним психо-емоційним станом, через деякий час після нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер. Біль та душевні переживання рідної людини (батька), його образу також переживала дочка ОСОБА_6 , яка зазнала душевних страждань у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення щодо її батька. Право на відшкодування моральної шкоди у потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , виникло за життя, тобто право на відшкодування шкоди пов`язується із заподіянням йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого. Однак, за життя ОСОБА_9 не встиг скористатися правом, визначеним ст. 128 КПК України, та пред`явити цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування завданої моральної шкоди. В контексті положень п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України ОСОБА_6 зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 щодо її батька ОСОБА_9 . Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Крім того, потерпіла ОСОБА_6 здійснила витрати на правову допомогу, що підтверджується відповідними договорами про надання правової допомоги, актом та квитанцією про сплату адвокату 8 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов не визнав та пояснив, що не має фінансових можливостей відшкодувати завдану шкоду, хворіє, є інвалідом 1 групи, отримує пенсію, проживає в комунальній установі "Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку". Обвинувачений та його захисник просили відшкодувати завдану потерпілій шкоду та витрати на правову допомогу за рахунок Державного бюджету України.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно положень ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під час судового провадження встановлено, що відповідно до висновку судово - медичної експертизи ОСОБА_9 , № 579 від 09.08.2022, у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки та живота: перелом 9-го ребра зліва; забій передньої черевної стінки; синці на передній поверхні грудної клітки в ділянці лівої грудної залози, в підреберній ділянці зліва, в епігастральній ділянці, в правій підреберній ділянці, на передній черевній стінці в мезогастральній ділянці, на передній поверхні правого передпліччя, на зовнішній поверхні правого стегна, на передній поверхні правого стегна, на передній поверхні лівого стегна, на передній черевній стінці по лівому фланку з переходом на поперек, на передній черевній стінці по правому фланку з переходом на поперек. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились у властивостях тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості належать: закритий перелом 9-го ребра зліва - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинив тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я (2.2.1 «в» «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 р.), давністю утворення в межах кількох діб до обстеження; синці - на передній поверхні грудної клітки в ділянці лівої грудної залози, в підреберній ділянці зліва, в епігастральній ділянці, в правій підреберній ділянці, на передній черевній стінці в мезогастральній ділянці, на передній поверхні правого передпліччя, на зовнішній поверхні правого стегна, на передній поверхні правого стегна, на передній поверхні лівого стегна, на передній черевній стінці по лівому фланку з переходом на поперек, на передній черевній стінці по правому фланку з переходом на поперек - до легких тілесних ушкоджень (2.3.5 «в» «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 р.), давність утворення, строком в межах кількох діб до кількох тижнів до обстеження. Характер, множинність і локалізація на різних взаємно протилежних поверхнях тіла тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 виключають можливість утворення їх в наслідок співударяння при падінні на площину з положення стоячи. Характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 (перелом 9-го ребра зліва по боковій поверхні, синці на тулубі та кінцівках) за об`єктивними медичними даними могли утворитися від ударів дерев`яною тростиною по ребрах зліва та кінцівках.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи викладене, в контексті положень ст. 23 Цивільного кодексу України потерпіла ОСОБА_6 зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 щодо її батька ОСОБА_9 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість спричинених ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, глибину душевних страждань, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого щодо її батька, та настання негативних змін в житті потерпілої.

Також суд враховує, що обвинувачений є особою похилого віку, інвалідом 1 групи, отримує пенсію, проживає в комунальній установі "Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку".

Крім того, суд зазначає, що п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати зокрема складаються із витрат на правову допомогу.

Як встановлено в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_6 здійснила документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу, що підтверджується договором про надання правової допомоги №9 від 20.11.2022 року, укладеним між нею та адвокатом ОСОБА_7 , договором про надання правової допомоги №3 від 24.08.2022 року, укладеним між ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_7 , актом №3 від 15.09.2022 року здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором про надання юридичної допомоги, квитанцією 0.0..1 від 28.11.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 перераховано адвокату ОСОБА_7 8 000 грн. 00 коп. за надання правової допомоги у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи викладене, з урахуванням вимог справедливості та розумності, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, та витрат на правову допомогу слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 25 000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди. Процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. 00 коп., враховуючи відсутність в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, слід компенсувати потерпілій ОСОБА_6 за рахунок Державного бюджету України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 124, 128, 129, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, та витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в комунальній установі "Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку", паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. компенсувати потерпілій ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) за рахунок Державного бюджету України.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя