Справа № 529/623/22
Провадження № 1-кп/529/69/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000276 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Богодухів Харківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого по АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

08 червня 2022 року близько 16 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, умисно, таємно проник через незачинені вхідні двері до подвір`я домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_3 , де в подальшому пройшов у відчинений сарай, з якого викрав три сковорідки з відокремленими ручками, діаметром 32 см кожна, загальною вартістю 600 грн 00 коп, що належать потерпілому ОСОБА_5 . З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 600 грн 00 коп.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що дійсно 08 червня 2022 року близько 16 години він, переконавшись у відсутності господаря, проник через незачинені вхідні двері до подвір`я домогосподарства ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_3 , де в подальшому пройшов у відчинений сарай, з якого викрав три сковорідки з відокремленими ручками. Після цього він пішов з вказаного домогосподарства, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що щиро кається у вчиненому, просив його суворо не карати, зазначив, що вже вибачився перед потерпілим. Обіцяв в подальшому не вчиняти нових злочинів та в разі призначення покарання з іспитовим строком, виконувати його умови.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення усіх судових засідань у справі за його відсутності. При цьому, у заяві потерпілий вказав, що він матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, цивільний позов не заявлятиме.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що при розгляді справи достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище, вчиненої в умовах воєнного стану, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, досудової доповіді органу пробації, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно з ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, те, що злочин вчинено в умовах воєнного стану, бере до уваги наслідки вчинення кримінального правопорушення, зокрема, що потерпілий не заявляв претензій матеріального характеру, завдані матеріальні збитки відшкодовані шляхом повернення потерпілому викраденого майна. При призначенні покарання суд також бере до уваги висновки, викладені у досудовій доповіді, відповідно до яких виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, вимоги ст. 65 КК України, те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд при призначенні покарання враховує також поведінку обвинуваченого під час кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність претензій потерпілого та відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, висновки, викладені у досудовій доповіді органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, 75, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 100, ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у вигляді сковорідок у кількості 3 штук з відокремленими ручками, діаметром 32 см кожна, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , - залишити останньому як його власність.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_6 ОСОБА_7