УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 Справа №607/5620/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 14.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

1. Суть поданої скарги.

ОСОБА_3 шляхом подачі 24.03.2023 у відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта», скерував на адресу суду скаргу, яка надійшла до суду 27.03.2023, на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 14.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим, у якій він просить скасувати вказану постанову слідчого та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000059 від 3.09.2022.

В обґрунтування скарги зазначено, що згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3.02.2023 було частково задоволено скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000059 від 03.09.2022, скасовано постанову від 25.11.1022 та зобов`язано слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

Однак 14.03.2023 слідчий ОСОБА_4 повторно виніс постанову про відмову у визнанні його потерпілим.

Вважає, що внаслідок протиправних дій слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області та прокурорів Тернопільської обласної прокуратури, яким було доручено процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №000060 від 9.04.2022 за ознаками ч.3 ст. 201-2 КК України, які здійснили незаконну передачу третім особам належного йому та арештованого судом майна транспортного засобу - автомобіля Audi Q5 йому було завдано майнову шкоду.

Зазначену постанову слідчого від 14.03.2022 про відмову у визнанні його потерпілим, ОСОБА_3 вважає безпідставною та необґрунтованою, тому просить скасувати.

2. Позиції учасників.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 підтримав скаргу, просив її задовольнити, з мотивів викладених у ній.

У судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, скерував на адресу суду письмові заперечення, в яких посеред іншого просив розгляд скарги проводити без його участі.

Окрім того, на думку слідчого, скарга ОСОБА_3 необґрунтована та безпідставна, тому просить відмовити у її задоволенні.

Неявка слідчого у судове засідання, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

На вимогу слідчого судді Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові було скеровано на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000059 від 3.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України на 235 аркушах.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні даної скарги.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений у ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до частини 1 ст.55 КПК України,потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до частини 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ст. 23 Закону України про «Правовий режим воєнного стану», примусове відчуження майна, що перебуває у приватній або комунальній власності, в умовах правового режиму воєнного стану, якщо не було здійснено попереднє повне відшкодування вартості такого майна, тягне за собою наступне повне відшкодування його вартості в порядку, визначеному законом.

4. Установлені слідчим суддею факти, необхідні для вирішення скарги.

Слідчим суддею встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000059 від 03.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесено в ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.08.2022.

22.11.2022 на адресу четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, надійшла заява від ОСОБА_3 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні №0000059 від 03.09.2022, мотивуючи заподіянням йому майнової шкоди на суму 444125 грн.

25.11.2022, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000059 від 03.09.2022.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 3.02.2023 скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000059 від 03.09.2022 року було задоволено частково, скасовано постанову від 25.11.1022 та зобов`язано слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 14.03.2023 було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000059 від 03.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий вважає, що автомобіль AUDI Q5 д.н. НОМЕР_1 відчужено на потреби ЗСУ відповідно до вимог чинного законодавства України, тому відсутні достатні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000059 від 03.09.2022.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що Рішенням ради оборони Тернопільської області № 53 від 16.05.2022 року погоджено військовій частині НОМЕР_2 примусове відчуження майна, визнаного речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000060 від 09.04.2022, серед інших - AUDI Q5 д.н. НОМЕР_3 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №59 від 20.05.2022, серед інших транспортний засіб AUDI Q5 д.н. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 .

Актом про примусове відчуження або вилучення майна, складеного командиром в/ч НОМЕР_5 вказаний автомобіль було вилучено на потреби зазначеної військової частини.

Окрім того, встановлено, що було проведено авто товарознавче дослідження, транспортного засобу AUDI Q5 д.н. НОМЕР_3 , згідно висновку експерта від 17.05.2022 №ЕД-19/120-22/4828-АВ.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено відповідними указами.

Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначено механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Розпорядженням начальника Тернопільської обласної військової адміністрації від 16.05.2022 №288/01.02-01, введено в дію рішення ради оборони Тернопільської області від 16.05.2022 №53, на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 20.05.2022 №59 транспортний засіб AUDI Q5 д.н. НОМЕР_1 , згідно акту про примусове вилучення майна передано до військової частини НОМЕР_2 .

5. Висновки слідчого судді.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, слідчий суддя приходить до висновку, що з огляду на те, що автомобіль AUDI Q5 д.н. НОМЕР_1 відчужено на потреби ЗСУ в порядку та відповідно до вимог чинного законодавства України, та в подальшому чинним законодавством передбачено виплату компенсації за вказане майно, наявні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 внаслідок відчуження вищевказаного автомобіля не спричинено моральної, фізичної або матеріальної шкоди, а тому відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 55 КПК України відсутні достатні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000059 від 03.09.2022, з огляду на що постанова слідчого четвертого відділу (з дисклокацією у м.Тернополі) ТУ ДБР у м.Львові від 14.03.2023 є законною та обґрунтованою.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 14.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Направити копію ухвали до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові та ОСОБА_3 .

Матеріали кримінального провадження №0000059 від 3.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, на 235 аркушах повернути до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського

міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1