Справа № 737/766/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/259/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, кримінальне провадження, внесене 09.05.2019 року в ЄРДР за №0000089, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликівка, Куликівського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-10.10.2019 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.ст.71, 72 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, за сукупністю злочинів, до цього покарання приєднано покарання призначене за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 10.10.2019 року, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ухвалено рахувати з 09.05.2019 року, та зараховано у строк відбуття покарання частково відбуте ним покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 10.10.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що в період часу з 22 год. 00 хв. 06 травня 2019 року по 04 год. 00 хв. 07 травня 2019 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 не менше дев`яти ударів руками та ногами в область голови, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: субдуральний крововилив зліва, субарахноїдальні крововиливи по випуклим поверхням лобної, тім`яної долі справа та скроневої, потиличної долі зліва; саден в ділянці голови та обличчя; синців на обличчі; рану на нижній губі, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення та від яких в період часу з 00 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 померла у будинку за вищевказаною адресою.

Смерть ОСОБА_10 настала від набряку головного мозку, що виник внаслідок внутрішньо-черепної травми з субдуральним крововиливом, та має прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження відносно його підзахисного закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що показання обвинуваченого щодо механізму, локалізації заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілій є послідовними та перевірені в ході слідчого експерименту за його участі і узгоджуються з показаннями свідків щодо кількості таких ударів.

Захисник вказує, що відповідно до проведеного дослідження під час проведення судово-медичної експертизи № 476 від 5.07.2019 потерпілої судини головного мозку повністю не спадаються, що може свідчити про атеросклероз, і допитаний експерт ОСОБА_11 , який проводив експертизу, зазначив, що у ОСОБА_10 могли бути початкові ознаки атеросклерозних змін.

Апелянт також стверджує, що в ході проведення вказаної судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 залишилися нез`ясованими ряд питань, які мають значення для об`єктивного встановлення фактичних обставин вчинення інкриміновано ОСОБА_7 кримінального правопорушення та потребують спеціальних знань шляхом проведення комісійної судово-медичної експертизи. Однак, у задоволенні відповідних клопотань стороні захисту було відмовлено судом першої інстанції.

Захисник в апеляційній скарзі вважає, що у оскаржуваному вироку не знайшло відображення обставини, щодо кількості та локалізації тілесних ушкоджень заявлених обвинуваченим, які підтверджуються показання свідків та встановлених висновком відповідно експертизи.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду 1 та апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що з потерпілою ОСОБА_10 у фактичних шлюбних відносинах перебував близько двох років, а офіційно одружені вони були близько року. Потерпіла вживала спиртні напої. Вона часто скаржилась на головні болі, однак до лікаря не зверталась. Через зловживання спиртним у їх сім`ї були конфліктні ситуації. В ході одного з конфліктів він заподіяв потерпілій тілесні ушкодження. 06.05.2019 року він разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Потім він разом із ОСОБА_12 поїхали до м. Чернігова та забрати ОСОБА_14 до себе. В цей часв будинку лишилась ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Коли повернулися, то ОСОБА_13 вже не було, а у ОСОБА_10 на обличчі він помітив синці. По приїзду з міста Чернігова між ним та його дружиною виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_10 два ляпаси і два удари ногою по тулубу, інших ударів він їй не наносив. Також категорично заперечив нанесення ногою ударів в голову потерпілій. Після цього всі знову сіли випивати, в тому числі і ОСОБА_10 , яка випила ще достатньо, не менше 200 грам. В той вечір потерпіла неодноразово падала, вона не могла самостійно ходити, бо була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Їй допомагали підводитись та дійти до кімнати, де вона лягла відпочивати. Під ранок він пішов до ОСОБА_10 і ліг на дивані, але більше жодних конфліктів між ними не було. Вранці 07.05.2019 року вони прокинулись, ОСОБА_15 лежала, розмовляла, все було нормально, видимих тілесних ушкоджень у неї не було, трохи були синці на обличчі в тих ділянках, куди він удари не наносив. ОСОБА_10 того дня відмовилась випивати, казала, що їй погано. Аналогічна ситуація з потерпілою була і 08.05.2019 року, а 09.05.2019 року, близько 10 год., він з ОСОБА_12 виявили, що ОСОБА_10 мертва. Додав, що він особисто не бачив, щоб хтось наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Висновок суду 1 інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, до таких висновків суд 1 інстанції дійшов на підставі показань свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що 06.05.2019 року він, ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_10 розпивали спиртні напої у домогосподарстві останніх. Жодних синців на обличчі ОСОБА_16 в той час він не бачив. У вечірній час між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник конфлікт через те, що він привіз ОСОБА_17 і обвинувачений ударив ОСОБА_18 два рази рукою в область обличчя, через що у останньої пішла кров з носа. Після цього ОСОБА_7 ще два рази вдарив її ногою в область голови, а потім схватив її за волосся і волочачи по полу намагався витягти з хати, а він хотів їх розборонити, але обвинувачений наказав йому не втручатись в їх сімейні справи. Коли конфлікт затих вони випили ще по декілька чарок і ОСОБА_15 також з ними випивала, а потім пішла лягла в залі на диван. Близько 12 години ночі всі розійшлись по кімнатах, ОСОБА_7 і ОСОБА_10 залишились у залі, де продовжили сваритись. Чи бив іще обвинувачений потерпілу йому невідомо. Він особисто не бачив щоб ще хтось наносив удари ОСОБА_15 . 07.05.2019 року та 08.05.2019 року потерпіла спиртні напої не вживала та із зали вже не виходила. В ці дні він особисто до кімнати, де була ОСОБА_15 , не заходив, ОСОБА_7 нікого до неї не пускав. 09.05.2019 року, зранку, ОСОБА_7 йому повідомив, що ОСОБА_15 померла. Зайшовши до зали він побачив, що ОСОБА_15 лежала на підлозі. На її обличчі був синець, більш видимих тілесних ушкоджень він на ній не помітив.

Свідок ОСОБА_14 суду 1 інстанції показала, що з ОСОБА_7 знайома близько 7 років, а ОСОБА_10 знає з того часу як вони одружились. 06.05.2019 року вона разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_20 приїхала до обвинуваченого додому. Було вже пізно та на вулиці було темно. Коли зайшли до будинку, то там була ОСОБА_10 та ОСОБА_21 , які на той час вже були випивші, про наявність між ними будь-якого конфлікту ОСОБА_15 не повідомляла. Видимих тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої вона не бачила, чи були тілесні ушкодження під одягом сказати не може. Потім вони вживали спиртні напої. Потім між ОСОБА_22 і ОСОБА_15 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 наніс ОСОБА_15 два удари рукою в область обличчя. Після цього, він витяг її за верхній одяг і волосся у кухню та намагався витягти на вулицю, потім ОСОБА_22 біля дверей наніс ОСОБА_15 ще два удари ногою в область обличчя. Вона вважає що удари рукою були значним, оскільки від них ОСОБА_15 ледь не впала і удари ногою також були сильними, адже у ОСОБА_15 з губи пішла кров. Згодом ОСОБА_23 знову почали в підвищеному тоні розмовляти і конфлікт між ними продовжився, перебігу самого конфлікту вона вже не бачила. Потім конфлікт стих і ОСОБА_24 сказала, що піде до зали відпочивати. Вона не пам`ятає, щоб того вечора ОСОБА_15 падала зі стільця. Коли лягли спати то вона знову чула сварку між Димитришиними. 07.05 і 08.05.2019 року ОСОБА_15 до них не виходила та була в своїй кімнаті. Зі слів обвинуваченого їй відомо, що ОСОБА_15 було погано. Вона не бачила, щоб хтось заходив до ОСОБА_15 . 09.05.2019 року ОСОБА_25 їй повідомив, що йому зателефонував ОСОБА_22 і повідомив, що ОСОБА_15 померла. Також повідомила, що конфлікту ні з ким у ОСОБА_15 не було і вона не бачила, щоб ще хтось, окрім ОСОБА_7 , наносив їй удари.

Показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 щодо нанесення ОСОБА_19 ударів ОСОБА_10 , в тому числі і ногою по голові, узгоджуються з їх показаннями, наданими під час проведення слідчих експериментів за їх участю, згідно яких ОСОБА_7 наніс потерпілій два удари долонею лівої руки в область обличчя, а саме лівої щоки, а потім схвативши обома руками ОСОБА_10 за одяг і волосся, почав тягти до вхідних дверей, що вели з приміщення кухні, де наніс ще два удари правою ногою в обличчя, після чого під нижньою губою у потерпілої з`явилась кров. ОСОБА_7 до неї нікого не впускав.

Також судом 1 інстанції враховано висновки судово-медичної експертизи №476 від 05.07.2019 року, якими встановлено, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, перелік яких докладно описано у вироку суду, які утворилися внаслідок дії тупого предмету за механізмом удару (синці, субдуральний та субарахноїдальні крововиливи, рана) та тертя (садна), та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження утворились не менше ніж від 26 (двадцяти шести) травмуючих дій, заподіяних тупим предметом, в тому числі: в ділянку голови: не менше 9 травмуючих дій; в ділянку грудей: не менше 12 (дванадцяти) травмуючих дій; в ділянку живота: не менше 5 травмуючих дій. При судово-медичній експертизі встановлено, що комплекс тілесних ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (садна в лобних ділянках, синці та рана в ділянці обличчя, субдуральний та субарахноїдальні крововиливи), могли утворитись приблизно за 2 доби до моменту настання смерті; 3 садна в ділянці грудної клітки справа, синці в ділянці крижа та міжлопаткової ділянки, могли утворитись за 2 доби до моменту настання смерті, тілесні ушкодження в ділянці сосків, нижче лівої реберної дуги, в ділянці правої молочної залози, в ділянці правого плеча, могли утворитись не більше ніж за 2-3 доби до моменту настання смерті. Виявлені тілесні ушкодження трупа ОСОБА_10 могли утворитися від дії тупого предмету індивідуальні особливості яких не відобразилися, окрім наступних тілесних ушкоджень: садна в ділянці сосків та в ділянці під лівої реберною дугою, що могли утворитись від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що в свою чергу можуть бути зуби людини. Зважаючи на локалізацію тілесних ушкоджень на різних поверхнях тіла, експерт вважає, що поза та взаєморозташування потерпілого та нападника могли бути різноманітними та змінюватись в процесі отримання тілесних ушкоджень. Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми (садна в лобних ділянках, синці та рана в ділянці обличчя, субдуральний та субарахноїдальні крововиливи), мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті. Причиною смерті ОСОБА_10 став набряк головного мозку, що виник внаслідок внутрішньо-черепної травми з субдуральним крововиливом, про що свідчать наступні ознаки: субдуральний крововилив зліва: нашарування кров`яних згортків в передній та середній черепних ямках зліва; субарахноїдальні крововиливи по випуклим поверхням (підтверджено гістологічно); набряк м`яких мозкових оболонок; набряк головного мозку з вираженими полосами втиснення, а також ознаки швидкого настання смерті: рідка темна кров у порожнинах серця та крупних судинах, застійне повнокров`я внутрішніх органів. Враховуючи вираження трупних явищ (трупне заклякання, трупні плями), експерт вважає, що смерть ОСОБА_10 могла настати 09.05.19 року в проміжок часу між 00.00-04.00 год. При судово-медичній експертизі трупа громадянки ОСОБА_10 встановлено, що смерть могла настати приблизно через 2 доби після отримання комплексу тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми. Експерт вважає, що після отриманих тілесних ушкоджень громадянка ОСОБА_10 могла виконувати цілеспрямовані рухи до втрати свідомості внаслідок наростання явищ набряку головного мозку. При наданні негайної медичної допомоги, у потерпілої ОСОБА_10 прогноз щодо життя міг би бути більш благоприємним. Громадянка ОСОБА_10 могла відчувати фізичний біль під час нанесення тілесних ушкоджень та після, до моменту втрати свідомості. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 встановлено, що тілесних ушкоджень, що б однозначно свідчили про самозахист, не виявлено. При судово-імунологічній експертизі кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При судово-токсикологічній експертизі біологічного матеріалу від трупа громадянки ОСОБА_10 в крові етанол не виявлений. Всі тілесні ушкодження, що були нанесені громадянці ОСОБА_10 утворились прижиттєво. Експерт вважає, що виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синці та садна в ділянках сосків та синці під лівою реберною дугою не могли утворитись внаслідок неодноразового падіння на площину (з висоти власного зросту), з прискоренням чи без такого.

В судовому засіданні суду 1 інстанції експерт ОСОБА_26 уточнив наданий ним висновок судово-медичної експертизи та показав, що вказана в висновку причина смерті ОСОБА_10 - набряк головного мозку, що виник внаслідок внутрішньо-черепної травми з субдуральним крововиливом є вірною. Джерелами субдуральної гематоми при травмі найчастіше являються перехідні вени між поверхнею мозку та сигнальними синусами і джерелами формування субдуральної гематоми виступають кіркові судини в зоні забиття головного мозку; парасинусні вени і лакуни; венозні синуси; судини мозкових оболонок, в випадках ушкодження їх кістковими уламками. Однак, не завжди ушкодження може бути кістковими уламками, це судина може рватись від імпульсу, який був отриманий при ударі, наприклад, або при ударі йде невелике зміщення мозку, утворюється порожнина, бульбашки, які потім лопаються і травмують вище перераховані судини. Тому не тільки при переломах кісток основи черепа виникають субдуральні гематоми. В переважній більшості випадків субдуральні гематоми формуються за механізмом протиудару, але це не є стовідсотковим. Відсутність в дослідницькій частині висновку судово-медичної експертизи даних щодо пошкодження перехідних вен, артерій чи синусів та судин мозкових оболонок в зоні забиття головного мозку у потерпілої ОСОБА_10 пояснює тим, що є дрібні судини розрив якої можна не побачити, а також даний розрив міг не потрапити в зріз, оскільки для дослідження він вирізав шматок ділянки, де вважав що були такі розриви. Категорично стверджує, що дані пошкодження були, оскільки виникла субдуральна гематома, однак розриви не попали в зріз, а тому не описані дослідницькій частині висновку експертизи. Він підтверджує наявність субдуральної гематоми і судово-медична гістологія підтвердила наявність субарахноїдальних крововиливів, які також могли виникнути внаслідок розриву судин. Десь була судина яка порвалась, але він не знайшов місце самого розриву. Відсутність в дослідницькій частині висновку судово-медичної експертизи даних щодо ушкодження кіркових судин, парасинусних вен, венозних сінусів в зоні забиття головного мозку пояснює тим, що забою головного мозку не було, просто була гематома і субарахноїдальний крововилив.

Крім того, експерт уточнив, що під час проведення експертного дослідження було встановлено, що судини мозку ОСОБА_10 повністю не спадаються, але це не свідчить про наявність атеросклерозу. Це лише може свідчити про якість початкові атеросклеротичні зміни, бо бляшок на поверхні судин не було і вони були щільні, не ламкі. Також експерт вказав, що зазначені у висновку дані щодо не менше дев`яти травмуючих дій в ділянку голови, які у підсумку спричинили 12 тілесних ушкоджень відповідають дійсності, оскільки одна травмуючи дія може заподіяти декілька тілесних ушкоджень. Травмуючи дії в ділянку голови, грудей та живота описані за анатомічним розподілом людини, тобто мається на увазі тілесні ушкодження, які розміщені з усіх сторін, єдине що він не вказав пошкодження в ділянці верхньої кінцівки, так як порахував не дуже важливим описувати цю травмуючу дію. Ділянка крижа знаходиться на задній поверхні тулуба на рівні живота, а отже віднесена в ділянку живота. Виявлені тілесні ушкодження в ділянці голови не могли утворитьсь від падіння. Щодо легких тілесних ушкоджень в ділянці грудей та живота то механізм їх утворення стверджувати дуже важко, а тому і написав від дії тупих предметів, вони могли утворитись як від удару так і внаслідок падіння від удару. Причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті ОСОБА_10 це комплекс тілесних ушкоджень які утворились від травмуючих дій по голові. Реально могло бути і більше травмуючих дій, він вказав мінімальну кількість ударів які могли спричинити наявний комплекс тілесних ушкоджень.

Допитаний судом 1 інстанції свідок ОСОБА_13 показав, що 06.05.2019 року розпивали спиртні напої у будинку ОСОБА_23 . Того дня він не бачив у ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, як і не бачив щоб їх того дня їй спричинив обвинувачений. Особисто він з ОСОБА_27 не бився і не може пояснити яким саме чином у неї під нігтями виявилась четверта група крові, така ж як і у нього. 07.05. та 08.05.2019 року він знову приходив до ОСОБА_7 , розпивали спиртні напої, ОСОБА_15 не було, вона знаходилась в іншій кімнаті, куди ніхто не заходив. 09.05.2019 року він знову вранці прийшов до ОСОБА_7 , потім ОСОБА_12 попросив піти подивитись, що з ОСОБА_15 . ОСОБА_10 він знайшов в кімнаті на полу вже холодну, у неї на обличчі бачив гематоми. З обвинуваченим свідок перебуває у дружніх відносинах, однак раніше між ними були конфліктні випадки, а з ОСОБА_15 у нього конфліктів не було. Знає, що між ОСОБА_19 та ОСОБА_10 відбувались сварки і траплялись випадки коли вона була побита.

Свідок ОСОБА_28 суду 1 інстанції показав, що 06.05.2019 року, у вечірній час, він відвозив ОСОБА_7 та ОСОБА_12 до міста Чернігова, звідки забрали ОСОБА_29 та всі разом повернулись до смт. Куликівка, до будинку ОСОБА_30 , яку того дня він не бачив.

Допитаний судом 1 інстанції свідок ОСОБА_31 повідомив, що 09.05.2019 року, в ранковий час, він на прохання ОСОБА_32 возив його та ОСОБА_7 у с. Жуківка, щоб останній узяв якісь кошти. Повертаючись назад, по дорозі вони зустріли автомобіль патрульної поліції і ОСОБА_7 заметушився, занервував. Також у машині між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 чув розмову, в ході якої останній сказав, що треба якось вирішувати цю проблему. В автомобіль він чув запах перегару, однак хто з їх двох, чи обидва були випивши ми, сказати не може.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні показала, що вона була сусідкою ОСОБА_10 , з ОСОБА_19 знайома з того часу, як він почав жити з ОСОБА_15 . Близько з даною сім`єю вона не знайома, проте від сусідів чула, що вони вели трохи аморальний спосіб життя, пили спиртне, гуляли, ОСОБА_7 розпускав руки на ОСОБА_15 , бив декілька разів, навіть швидку допомогу викликали, але особисто вона нічого не бачила.

Також про відносини між ОСОБА_10 та ОСОБА_19 повідомила і потерпіла ОСОБА_34 , рідна сестра ОСОБА_10 , яка показала, що працювати ОСОБА_15 не хотіла і проживала за рахунок аліментів, які платив ОСОБА_35 на дитину. Вона була проти спільного проживання обвинуваченого та її сестри, оскільки ОСОБА_24 з періодичністю приїжджала до неї побита, з синцями та говорила, що це ОСОБА_22 її побив. Вони не раз знімали побої і в Куликівці і в Чернігові, звертались з заявами до поліції, однак потім ОСОБА_24 забирала заяви. Після побиття в серпні, справа дійшла до суду і вже в суді вона знову ж таки відмовилась від обвинувачення. ОСОБА_7 мав також неприязні відносини і з донькою ОСОБА_15 , у зв`язку з чим остання проживала в сім`ї свого батька.

Наведені свідчення свідків та потерпілої суд обґрунтовано поклав в основу вироку, дав їм належну оцінку та правильно визнав їх достовірними. Хоча свідки, показання яких покладено в основу вироку, не підтверджують всю кількість нанесених ударів, яка вказана в обвинувальному акті, як про це вказує апелянт в апеляційній скарзі, проте, в сукупності з дослідженими доказами, показання деяких свідків вказують на спричинення ударів ОСОБА_10 саме обвинуваченим, в тому числі і ногою по голові, також взаємовідносини між ними, які вживали алкогольні напої та мали випадки наявності синців у ОСОБА_10 .

Судом 1 інстанції досліджено як докази винуватості ОСОБА_7 фактичні дані, що містяться у протоколі огляду місця події від 28.01.2021 року, в якому зафіксовано, що при огляді господарства АДРЕСА_2 , в будинку, в кімнаті зали, на підлозі біля дивану, виявлено труп ОСОБА_10 . При детальному огляді трупа виявлено садна обличчя правої частини нижньої щелепи, садно біля ока зліва, садно носа, підочне садно зліва. На тулубі з передньої частини на ребрах ліворуч наявне садно, що за будовою схоже на укус, на грудній клітці наявні сліди укусів у вигляді плям бурого кольору. З ротової порожнини наявні виділення буро-червоного кольору схожі на кров.

Висновком експерта №64-ц від 23.07.2019 року встановлено, що досліджуючи зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_10 (права рука) виявлено кров людини, яка може походити, в тому числі, і від ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за умови наявності у останніх джерела зовнішньої кровотечі. Але зважаючи на розповсюдженість однакових групових характеристик серед населення, категорично висловитись про присутність крові у вищевказаних слідах від конкретної особи, а саме від ОСОБА_10 чи ОСОБА_7 не являється можливим.

Висновком судово-медичної експертизи №293 від 05.07.2019 року встановлено, що в слідах на наволочці, яка вилучена в ході огляду місця події, на штанах, шкарпетках, капцях, які вилучені в ході затримання обвинуваченого ОСОБА_7 знайдена кров, яка може походити від ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Таким чином, категорично висловитись про належність крові саме ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не можливо.

Висновками судово-психіатричних експертиз №372 та №371 від 18.07.2019 року встановлено, що у ОСОБА_7 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, а також інших психоактивних речовин. Клінічних ознак психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, або іншого хворобливого стану психіки на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, та на час проведення експертизи у ОСОБА_7 не виявлено, він міг усвідомлювати дії та керувати ними.

Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності. На думку колегії суддів, вони відповідають вимогам ст. ст. 84-86 КПК України щодо їх належності та допустимості, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, у вироку в повній відповідності до вимог ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України.

Що стосується доводів у апеляційній скарзі в частині незадоволення судом 1 інстанції клопотання захисника про призначення комісійної експертизи, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, так як судом 1 інстанції обґрунтовано зазначено про відсутність належних підстав для її призначення. Колегією суддів не встановлено підстав вважати висновки експертизи та показання експерта неповними чи такими, що суперечать матеріалам справи, не встановлено і обставин, які б свідчили про необхідність розширеного дослідження. Крім того, зважаючи на вимоги ст. ст. 22, 101, 242 КПК України, сторона захисту не була позбавлена можливості вжити заходів щодо залучення експертної установи, експерта чи експертів для проведення експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, та надати такий висновок суду. Проте з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що сторона захисту скористалась таким правом.

Щодо твердження сторони захисту про відсутність доказів винуватості ОСОБА_7 , зокрема, щодо кількості нанесених ударів та що саме удари обвинуваченого спричинили набряк головного мозку у потерпілої, а не ознаки атеросклерозу, які були виявлені у неї, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як засвідчує судова практика, доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно- небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи.

Аналізуючи висновок судово-медичної експертизи, зміст показань експерта, який, уточнюючи висновок, в категоричній формі показав, що початкові ознаки атеросклеротичних явищ, виявлених у потерпілої при проведенні експертизи, не могли призвести до утворення набряку головного мозку, який спричинив її смерть; тілесні ушкодження, виявлені на голові потерпілої, могли виникнути від дії не менше 9 травмуючих дій, при цьому одна травмуюча дія могла спричинити більше одного тілесного ушкодження, тому відсутні суперечності щодо наявності 12 тілесних ушкоджень на голові потерпілої, колегія суддів вважає безпідставними твердження сторони захисту про непричетність обвинуваченого до заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, які призвели до її смерті. Згідно даних, що містяться у справі, зокрема, показань свідків, які в цей час перебували разом з обвинуваченим та потерпілою в будинку останньої, лише обвинувачений наносив їй удари, після чого потерпіла знаходилася в іншій кімнаті, куди ніхто, крім обвинуваченого, не заходив; до нанесення ударів обвинуваченим у потерпілої були відсутні видимі тілесні ушкодження, на стан здоров`я остання не скаржилася; конфлікт та сварка у потерпілої були лише з обвинуваченим. Вказані обставини свідчать про те, що саме обвинувачений контактував з померлою, був єдиним хто наносив потерпілій тілесні ушкоджень в період часу, коли у неї виникли смертельні травми, тому міг заподіяти їй відповідні тілесні ушкодження, від яких остання померла.

При наведених вище доказах, висновок суду 1 інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказах і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.121 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання, яке ОСОБА_10 має відбувати реально, суд 1 інстанції урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, наслідки та обставини його вчинення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, обставини, що обтяжують покарання, - рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, відсутність обставин, які пом`якшують покарання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2022 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4