Номер провадження:1-і/521/20/22
У Х В А Л А

03 січня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі проведеному в режимі відеоконференції за допомогою програми EasyCon, клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінальної справи №500033-12 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

У провадження слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна за матеріалами кримінальної справи №500033-12 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України. З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 є власником автомобіля INFINITI FХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2008 року випуску на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , виданим ТСЦ 3245.

28.08.2012 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу № 500033-12, за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

04.09.2012 року в рамках даної кримінальної справи старший слідчий СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 наклав арешт на майно ОСОБА_4 , а саме: автомобіль INFINITI FХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2008 року випуску.

Копію постанови слідчий ОСОБА_6 направив для виконання до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, який вніс відомості про арешт автомобіля до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

22.12.2012 року у зв`язку з набранням чинності новим КПК України кримінальна справа 500033-12 перереєстрована у кримінальне провадження №0000210, шляхом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

28.03.2016 року постановою прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000210 закрите на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Факт закриття кримінального провадження №0000210 підтверджується також рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22.05.2018 у справі №757/36884/17-ц, яким за незаконні дії та рішення прокуратури Херсонської області у даних кримінальних справах на користь ОСОБА_4 стягнуто моральну шкоду.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22.05.2018 року у справі №757/36884/17-ц, постанова Київського апеляційного суду від 27.11.2018 року та ухвала Верховного суду від 17.04.2019 року, додаються.

Дані судові рішення розміщені в Єдиному Державному реєстрі судових рішень, є загальнодоступними, а обставини визнані судом, в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не потребують доказування.

Вказані обставини достовірно підтверджують відсутність кримінального провадження, а отже і відсутність підстав для продовження дії накладеного арешту.

Незважаючи на те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрите ще 28.03.2016 року, арешт із транспортного засобу ОСОБА_4 автомобіля INFINITI FХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2008 року випуску, до теперішнього часу не знятий.

Згідно листа РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві №31/26-550аз від 09.12.2022, станом на цей час автомобіль INFINITI FХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2008 року випуску, перебуває під арештом на підставі постанови старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 04.09.2012 року у справі № 500033-12.

На запит адвоката ОСОБА_8 прокуратура Херсонської області направила лист №04/2/4-8161-12 від 16.04.2019 в якому повідомила про неможливість самостійно скасувати накладений арешт, оскільки кримінальне провадження закрите, та запропонувала з цього питання звернутись до суду.

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Варто зазначити, що при накладенні арешту на майно, його власник є таким, що позбавлений гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, права мирного володіння майном з можливістю розпорядження ним.

Таке втручання у право мирного володіння майном не може бути пропорційним в розумінні положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування майном. При цьому, ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (зокрема, рішення у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 р., «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 р., «Федоренко проти України» від 01.06.2006 р.).

У справі «Ісмаілов проти росії» (п.38 рішення від 16.10.2008 р.) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Відповідно до інших рішень ЄСПЛ, зокрема у справах «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 р., «Щокін проти України» від 14.10.2010 р., «Сєрков проти України» від 07.07.2011 р., «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 р., «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.11.2009 р., «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 р., «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 р., напрацьовано 3 критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме:

- чи є втручання законним;

- чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес;

- чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

ЄСПЛ констатує порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Рішенням ЄСПЛ від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду зазначеному у Постанові від 30.06.2020 року (справа №727/2878/19) на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті З КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Враховуючи, що кримінальне провадження №0000210 закрите, арешт на майно накладений в рамках даного кримінального провадження має бути скасований на підставі ч. 2 ст. 174 КПК України, так як у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що стало приводом для звернення до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовільнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши заяву про скасування арешту майна та додані матеріали, заяви прокурора і заявника, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_9 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України також встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення (серед іншого): 1)збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено,

Таким чином, оскільки, кримінальне провадження № 00000506 закрито 02 лютого 2022 року, арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, яке ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2022 закрито, потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала.

Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном.

Статтями 8, 55, 64 Конституції України, встановлено засади верховенства права - що надає можливість безпосередньо, на підставі Конституції, негайно оскаржувати будь-які дії чи бездіяльність посадових осіб до суду, без жодних умов та обмежень.

Тому, забезпечення прав громадян, відповідно до ст. З Конституції України - є головним обов`язком держави.

Керуючись ст. 132, 170, 174 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінальної справи №500033-12 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля INFINITI FХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2008 року випуску, накладений постановою старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 04.09.2012 року в рамках кримінальної справи № 500033-12.

Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому та адвокату.

Ухвала слідчого судді набирає законної з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1