ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/28/23

Провадження № 1-кс/210/53/23

"06" січня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької Південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України -

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2023 року до суду надійшло вищевказане клопотання. В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що 04.01.2023 до чергової частини ВП № 2 Криворізького РУП надійшло повідомлення з лінії 102, що слідчим СВ ВП № 2 Криворізького РУП ОСОБА_5 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 17/34, за місцем мешкання ОСОБА_6 були виявлені предмети ззовні схожі на гранати.

По даному факту СВ ВП № 2 Криворізького РУП були внесені відомості до ЄРДР за № 0000024 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

04.01.2023 гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою вчинення кримінального правопорушення. Під час затримання, слідчий СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих та захисника, 04.01.2023 здійснила особистий обшук затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено: кнопковий мобільний телефон марки «Nokia х2» чорного кольору з абонентським номером НОМЕР_1 , що упаковано в спеціальний пакет Національної поліції України № WAR1285770.

В даному випадку вилучене в ході складання протоколу затримання майно є речовими доказами по кримінальному провадженню, які зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України, тому являються речовими доказами та мають доказову базу по кримінальному провадженні №0000024 від 04.01.2023. Є достатньо підстав вважати, що даним мобільним телефоном підозрюваний ОСОБА_6 користувався під час вчинення злочинів.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, майно вилучене відповідно до протоколу затримання від 04.01.2023 є тимчасово вилученим майном.

У зв`язку з викладеним, слідчий клопотав накласти арешт на вилучене майно 04.01.2023 у ОСОБА_6 , а саме:кнопковий мобільний телефон марки «Nokia х2» чорного кольору з абонентським номером НОМЕР_1

Слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на перераховані речі може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий та прокурор присутніми не були, надали заяви, кожен окремо, про розгляд клопотання у їх відсутність.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та документи додані до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: зберегли на собі його сліди.

У відповідності до положень ст. ст. 167, 168, 237 КПК України вилучені в ході проведення слідчої (розшукової) дії обшуку вищевказані речі, та документи відносяться до тимчасово вилученого майна.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, з письмових матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділенням ВП № 2 Криворізького РУП здіснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000024 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

04.01.2023 гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою вчинення кримінального правопорушення. Під час затримання, слідчий СВ відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих та захисника, 04.01.2023 здійснила особистий обшук затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено: кнопковий мобільний телефон марки «Nokia х2» чорного кольору з абонентським номером НОМЕР_1 , що упаковано в спеціальний пакет Національної поліції України № WAR1285770.

В даному випадку вилучене в ході складання протоколу затримання майно є речовими доказами по кримінальному провадженню, які зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України, тому являються речовими доказами та мають доказову базу по кримінальному провадженні №0000024 від 04.01.2023. Є достатньо підстав вважати, що даним мобільним телефоном підозрюваний ОСОБА_6 користувався під час вчинення злочинів.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, майно вилучене відповідно до протоколу затримання від 04.01.2023 є тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, зважаючи на те, що згідно матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що майно, яке слід арештувати, підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п. 1ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження як об`єкта кримінально-протиправних дій, а також з метою виконання цілей кримінального провадження, зокрема, призначення та проведення експертиз, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, знищення, продажу або приховування вказаних речових доказів, слідчий суддя доходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна.

Керуючись вимогами ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької Південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно 04.01.2023 у ОСОБА_6 , а саме:кнопковий мобільний телефон марки «Nokia х2» чорного кольору з абонентським номером НОМЕР_1 .

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1