ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/463/22 Справа № 712/9861/22 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі судддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.11.2022, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого
м. Красноармійськ Донецької області, українця, громадянина України,
з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні четверо
неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 ,
Військовозобов`язаного, учасником бойових дій, інвалідом, депутатом,
ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 7 ст. 1111 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 15.01.2023 включно без можливості внесення застави;

та у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на незаконне затримання відмовлено, -

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.11.2022 у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 на незаконне затримання відмовлено.

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено й застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 січня 2023 року, включно, без можливості внесення застави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтована тим, що в матеріалах даної справи наявні докази щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для застосування запобіжного заходу, одночасно прокурором доведено наявність відповідних ризиків, для запобігання настанню яких має бути застосований запобіжний захід: з метою забезпечення належної поведінки останнього, продовження вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки слідчий суддя прийшов до переконливого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Стосовно відмови у задоволенні скарги захисника щодо незаконного затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя послався на те, що протокол затримання складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України та істотних порушень прав й свобод людини при його складенні слідчим суддею не встановлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 іншу міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі; визнати затримання ОСОБА_7 незаконним та негайно звільнити його з-під варти; визнати протокол затримання ОСОБА_7 таким, що не відповідає вимогам КПК України.

Вказує, що зазначений у клопотанні факт вчинення особою особливо тяжкого злочину не свідчить про те, що підозрюваний в подальшому буде вчиняти злочини, зокрема, матеріалами справи не підтверджується факт обізнаності про передачу даних щодо місця розташування та дислокацію ЗСУ представниками незаконних збройних формувань «днр», а також обізнаність підозрюваного щодо наявності підрозділів ЗСУ на певній території; підозрюваний не зникав з місця пригоди, оскільки вважає, що він не вчиняв жодних протиправних дій та не усвідомлював факту порушення ним закону чи вчинення будь-якого злочину. Зазначає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний раніше не був судимим, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, підозрюваний має родину: дружину та четверо дітей, які фактично перебувають на його утриманні. Весь час проживає на одному місці, допомагає по господарству членам сім`ї. родичам та сусідам, неофіційно влаштовується на роботу для отримання доходу.

Стосовно незаконного затримання, захисник зазначає, що слідчим суддею не встановлено обставини з приводу затримання та утримання під вартою без передбачених законом підстав. Так, 17.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду від 14.11.2022 було проведено обшук у помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_7 , про що складено відповідний протокол обшуку та після проведення обшуку останнього затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 7 ст. 1111 КК України, який було скоєно з 14.09.2022 по 26.10.2022. У листопаді 2022 року відбулося розслідування факту, закінченого у жовтні 2022 року злочину. Вважає, що у слідчого відсутні підстави для висновку, що ОСОБА_7 17.11.2022 вчинив будь-який злочин, чи мав намір його вчинити. В ході обшуку житла останнього також не виявлено фактів вчинення підозрюваним 17.11.2022 злочину, що не підтверджено наявними матеріалами справи. На момент затримання злочин був закінчений та не тривав. А відтак відсутні підстави затримувати ОСОБА_7 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України. В день затримання ОСОБА_7 жодних протиправних дій не вчиняв, перебував у себе вдома, що свідчить про безпідставність його затримання та позбавлення волі. У протоколі затримання незрозумілі дійсні причини затримання, не зазначені фактичні підстави та мотиви затримання в порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що громадянин України ОСОБА_7 , діючи з прямими умислом, за попередньою змовою з невстановленою особою, яка на сьогоднішній день перебуває на тимчасово окупованій території України, у період з 14.09.2022 по 26.10.2022 надавав допомогу незаконному збройному формуванню «народній міліції днр» шляхом збору та передачі інформації щодо місць дислокації підрозділів ЗСУ. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 особисто збирав дані щодо місць дислокації підрозділів ЗСУ у Чугуївському районі Харківської області та за допомогою Інтернет-мережі передавав їх невстановленій особі. Остання, в свою чергу, за допомогою Інтернет-мережі передавала вказану інформацію представнику незаконного збройного формування «народній міліції днр» ОСОБА_10 , який з липня 2014 року по теперішній час бере участь у терористичній організації «днр», виступаючи як заступник начальника «народної міліції днр», прес-секретар «народної міліції днр».

Невстановлена на теперішній час досудовим розслідуванням особа, яка на сьогоднішній день перебуває імовірно на тимчасово окупованій території України, для реалізації свого злочинного наміру використовує сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під іменем « ОСОБА_11 » (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та акаунт у месенджері «Telegram», закріплений за номером телефону НОМЕР_1 , за допомогою яких передає інформацію представнику незаконного збройного формування «народна міліція днр» ОСОБА_10 , який у свою чергу, використовує сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під іменем « ОСОБА_12 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та акаунт у месенджері «Telegram», закріплений за номером телефону НОМЕР_2 .

Так, будучи обізнаним про посаду, яку обіймає ОСОБА_10 , та знайшовши сторінку останнього у соціальній мережі «ВКонтакте» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з відкритою ОСОБА_10 пропозицією щодо передачі відомостей про місця дислокації ЗСУ, невстановлена особа, перебуваючи імовірно на тимчасово окупованій території України, в невстановленому місці, використовуючи належну їй сторінку у соціальній мережі «ВКонтакте» під іменем « ОСОБА_11 » (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), 14.09.2022 о 12 год. 06 хв. передала у особистому повідомленні ОСОБА_10 інформацію щодо руху та дислокації підрозділів ЗСУ, зазначивши при цьому, що така інформація отримана нею від мешканця Харківської області ОСОБА_7 .

У подальшому, 26.10.2022 у період часу з 17 год. 10 хв. до 17 год. 22 хв. ОСОБА_7 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що передана ним інформація потрапить до представників «днр», перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням власного телефону марки «Samsung Galaxy A7» із встановленою sim-карткою НОМЕР_3 , шляхом надсилання повідомлень у месенджері «Telegram» на номер телефону НОМЕР_1 , яким користується невстановлена особа, зареєстрована у соціальній мережі «ВКонтакте» під іменем « ОСОБА_11 », на прохання останньої, переслав йому 6 (шість) знімків екрану свого телефону із зображенням карт місцевості поблизу селища Роздольне та смт Новопокровка Чугуївського району Харківської області, де у вказану дату були розташовані підрозділи ЗСУ, з метою нанесення ударів по вказаним місцям дислокації, а саме:

- території «ФІЛІЯ ГОЛДЕН КРОСС ТОВ КУРГАНСЬКИЙ…» координати об`єкта НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- території об`єкту без назви (комплекс будівель), розташованому на північній окраїні селища Новопокровка Чугуївського району Харківської області, координати об`єкта 49.265, НОМЕР_6 .

У той же день невстановлена особа, зареєстрована у соціальній мережі «ВКонтакте» під іменем « ОСОБА_11 », у період часу з 17 год. 13 хв. до 17 год. 25 хв., перебуваючи імовірно на тимчасово окупованій території України, в невстановленому місці, з використанням належного йому акаунта у месенджері «Telegram», за яким закріплений номер телефону НОМЕР_1 , надіслав через вказаний месенджер на номер телефону НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_10 , на прохання останнього, 4 (чотири) з 6 (шести) отриманих за описаних вище обставин від ОСОБА_7 знімки екрану телефону із зображенням карт місцевості поблизу селища Роздольне Чугуївського району Харківської області, де у вказану дату були розташовані підрозділи ЗСУ, з метою нанесення ударів по вказаним місцям дислокації.

17.11.2022 ОСОБА_7 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

18.11.2022 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 і ч. 7 ст. 1111 КК України КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені вказаного злочину, є зібрані у ході досудового розслідування документи, а також відомості, що містяться у протоколах слідчих (розшукових) дій і висновках спеціалістів, проведених у кримінальному провадженні, зокрема, у: протоколі за результатами проведення НСРД від 10.11.2022 № 5/1/2438; протоколі за результатами проведення НСРД від 10.11.2022 № 5/1/2439; протоколі за результатами проведення НСРД від 10.11.2022 № 5/1/2440; протоколі огляду від 13.11.2022 Інтернет-ресурсів щодо ОСОБА_10 ; протоколі огляду від 13.11.2022 соціальної мережі «ВКонтакте»; протоколі огляду від 13.11.2022 Інтернет-ресурсу «Google Maps»; протоколі обшуку від 17.11.2022 за місцем мешкання ОСОБА_7 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 17.11.2022; протоколі огляду від 18.11.2022 телефону ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи підстави застосування запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначив, що знаходячись на волі, підозрюваний зможе відновити доступ до свого акаунту у месенджері «Telegram» та знищити дані, які доказують його вину у скоєнні інкримінованого злочину або продовжувати передавати відомості щодо дислокації ЗСУ; орган досудового розслідування володіє вагомими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину; ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання строком від 12 до 15 років позбавлення волі; на сьогоднішній день в Україні введено указом Президента України воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину набуває особливо небезпечного характеру; підозрюваний має яскраво виражені проросійські настрої; підозрюваний має знайомих як на тимчасово окупованій території України, так і в рф, тому для уникнення відповідальності, він, знаходячись на волі, може переховуватися на вказаних територіях.

Слідчий суддя зазначив, що наявність обґрунтованої підозри, інкримінованої підозрюваному повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_7 запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя дійшов висновку про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

Надаючи оцінку апеляційним доводам захисника підозрюваного, апеляційний суд констатує, що слідчим суддею вірно встановлено, що при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу, слід виходити з обґрунтованості оголошеної йому підозри за ч. ч. 2 ст. 28 і ч. 7 ст. 1111 КК України КК України.

Слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У даному випадку щодо питання обґрунтованості підозри має застосовуватися стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про те, що факт вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину не свідчить про те, що він в подальшому буде вчиняти злочини, а також те, що підозрюваний вважає, що не вчиняв жодних протиправних дій та не усвідомлював факту порушення ним закону чи вчинення ним злочину як і наявність у нього родини й чотирьох дітей мають бути відхилені, адже тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, а доводи апеляційної скарги суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вимоги кримінального процесуального закону дотримано належним чином. Так слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Одночасно з матеріалів справи та пояснень учасників процесу вбачається, що на законних підставах у нього на утриманні знаходить саме дитина, батьком якої являється підозрюваний, у інших трьох дітей його дружині від попередніх відносин є власні батьки, які за законом зобов`язані їх утримувати. При цьому, підозрюваний ніде офіційно не працює, проживає у квартирі, яка з його слів належить родині його дружини, власного житла не має, будь яких законних джерел доходу суду не вказав.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків слідчого судді не спростовують.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника щодо незаконного затримання ОСОБА_7 та визнання протоколу затримання таким, що не відповідає КПК України апеляційний суд виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. До числа цих ухвал не відносяться ухвали слідчих суддів щодо скарг, поданих у порядку ст. 206 КПК України.
Однак, враховуючи правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати ВС від 31.05.2021 у справі за № 646/3986/19 про те, що з аналізу ст. 309 КПК, якою визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, вбачається, що за приписами кримінального процесуального закону перевірці в суді апеляційної інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

Враховуючи, що в даному кримінальному провадженні слідчим суддею постановлено ухвалу, яка хоч і не передбачена вищевказаними нормами права, однак за своєю суттю відноситься до тих, що пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи, то таке судове рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Розглядаючи ухвалу слідчого судді в цій частині вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 щодо незаконного затримання ОСОБА_7 та визнання протоколу затримання таким, що не відповідає КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та не вбачає підстав для скасування ухвали та задоволення вимог скарги.

Слідчий суддя, проаналізувавши всі матеріали справи та докази по ній, прийшов до вірного висновку про те, що протокол затримання складений у відповідності до вимог закону та особу затримано за наявності достатніх для того підстав. Належних та допустимих доказів, які б давали суду підстави прийти до протилежного висновку апелянтом не надано.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 в цілому підлягає до відхилення, відповідно, ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст. 183, 193, 194, 199, 309, 399, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.11.2022 в частині відмови у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 на незаконне затримання ОСОБА_7 та в частині задоволення клопотання відносно ОСОБА_7 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 15.01.2023 включно без можливості внесення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді