Справа № 138/760/23
Провадження №:1-кс/138/179/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 15 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із зазначеним клопотанням звернувся слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

Просить накласти арешт на сокиру, власником якої є ОСОБА_5 .

Слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , прокурор Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання підтримали.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є забезпечення можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення :

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що стогується з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій.

Отже, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може бути застосований з метою забезпечення збереження речових доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Як передбачено ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 2, 3 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Загальними підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

15 березня 2023 року до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_6 , який просить прийняти міри до свого сусіда, який 14 березня 2023 року близько 20:00 години на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців та перелому.

За даним фактом 15 березня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Під час фіксації вказаного кримінального правопорушення встановлено, що факт спричинення тілесних ушкоджень відбувався на території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , і тілесні ушкодження ОСОБА_6 наносились сокирою, а саме її тупою стороною обуху.

З метою фіксації даного правопорушення за добровільної згоди ОСОБА_5 проведено огляд території домоволодіння АДРЕСА_1 . Оглядом зафіксована обстановка на території домоволодіння та виявлено і вилучено знаряддя вчинення злочину сокиру, яка належить власнику території домоволодіння ОСОБА_5 , який використовував вказану сокиру як знаряддя вчинення злочину при нанесені тілесних ушкоджень.

В ході опитування ОСОБА_5 вину у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 визнав та пояснив, що наносив їх в тому числі тупою стороною зазначеної сокири.

Постановою слідчого від 15 березня 2023 року сокиру визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано до кімнати зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Необхідність накладення арешту на майно слідчий обґрунтовує тим, що у зв`язку з всебічним, повним та об`єктивним розслідуванням вказаного кримінального правопорушення, а також з метою уникнення можливості втрати речового доказу, оскільки він являється тимчасово вилученим майном та на протязі наступного робочого дня після вилучення має бути арештованим або повернутий особі в якої він був вилучений, виникла необхідність в накладені арешту. Сокира є знаряддям вчинення злочину, визнана речовим доказом у кримінальному проваджені, і це має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та притягнення до кримінальної відповідальності винної особи.

Таким чином, вважаю, що стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Також доведено, що тимчасово вилучене майно сокира є знаряддям кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідно є речовим доказом у кримінальному провадженні, доля якого буде вирішуватися в порядку ст.100 КПК України, а тому наявні підстави для задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, що узгоджується з вимогами ст.170 КПК України, оскільки є потреба в збереженні цього речового доказу, який містить сліди кримінального правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 15 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на сокиру, власником якої є ОСОБА_5 , яка знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору.

Копію ухвали надіслати фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1