02.02.2023 363/376/23
ВИРОК
02 лютого 2023 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ;
прокурора - ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козаровичі Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, працюючого старшиною-мотористом Київської обласної служби порятунку рятувальної водолазної служби, має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаними із законними умовами поводження з вибуховими пристроями, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вибухових пристроїв в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю, боєприпасами, вибуховими пристроями, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 622 від 21 серпня 1998 року, вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час, у невстановленому місці, невстановленим способом, незаконно придбав: бойові гвинтівкові патрони калібру 7,62*54R мм., в кількості 21 шт., споряджені оболонковою кулею зі сталевим осердям та відносяться до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, придатні до стрільби та виготовлені промисловим способом, які у не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 незаконно переніс до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно зберігав до фактичного вилучення вказаних бойових припасів під час обушку за вказаною адресою останнього, проведеного 21.10.2022 року в період часу з 13:43 по 15:40, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 21.09.2022 року справа № 363/3005/22, слідчим відділенням розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
13.01.2023 під час досудового розслідування, між підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правильної кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 , які виразилися в незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу за ч. 1 ст. 263 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню; сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій. Узгоджене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 під час судового розгляду зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Учасникам процесу роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд під час підготовчого судового засідання має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості; зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону, сторони досягли згоди щодо виду та розміру покарання.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, та наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.
Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Судом встановлено особу обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : уродженця с. Козаровичі Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, офіційно працевлаштованого, працюючого з 24.11.2005 року старшиною-мотористом в Комунальній рятувально водолазній службі «Київська обласна служба порятунку», розлучений, інвалідом не є, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого; звертався за медичною допомогою лікаря-нарколога з 2004 року; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо.
ОСОБА_4 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 09.03.2023 року. Учасники судового провадження у судовому засіданні не заявляли клопотань про обрання, зміну, продовження чи скасування запобіжного заходу. Тому суд доходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , слід залишити без змін.
Кримінальним правопорушенням матеріального збитку не завдано.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі вирішити відповідно до вимог ст.. 96-1 КК України, ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 січня 2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж 1 (одного) року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази, а саме: бойові гвинтівкові патрони калібру 7,62*54R, споряджені оболонковою кулею зі сталевим осердям та відносяться до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, у кількості 21 шт., що поміщені до спеціального пакету з № 5676682 конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1