Провадження №1-кс/369/2300/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002082 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду в порядку ч.6 ст. 199 КПК України про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002082 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що Бучанською окружною прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002082 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Встановлено, що 15.09.2022 близько 22 годині 30 хвилин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після розпиття алкогольних напоїв, на грунті ревнощів, виник словесний конфлікт під час якого в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння умисного тілесного ушкодження ОСОБА_6 , стягнув останню з ліжка та завдав їй не менше одинадцяти ударів правою ногою в область обличчя, голови, живота, грудної клітки, тулуба та нижніх кінцівок, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді садна лоба зліва і в центрі підборіддя, множинні синці верхньої повіки лівого ока, верхньої повіки правого ока, вилиці справа, бокової поверхні грудної клітки, живота і тазу зліва, передньої поверхні правого коліна, передньої поверхні лівого коліна, множинні переломи ребер: справа-6,7,8,9 на межі хряща і кістки, без крововиливів, 8,9,10 по лопатковій лінії з крововиливами в м`язи, зліва-6 на межі хряща і кістки без крововиливів, 7,8,9,10 по асередньо-ключичній лінії без крововиливів з явищами незначного гематоракса, правобічна пневмонія з фіброзним плевритом, розриви правої і лівої долі печінки, розрив брижи тонкого кишковика з явищами гнійного запалення очеревини, гематоми під очеревиною в ділянці лівої клубової кістки, набряк-набухання головного мозку, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з ознаками порушення реологічних властивостей крові та розвитком ДВЗ-синдрому.

Закрита травма живота і грудної клітки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Синці і садна голови і нижніх кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_6 настала у реанімаційному відділенні комунального некомерційного підприємства Бородянської селищної ради «Бородянська центральна районна лікарня» 21.09.2022 від поєднаної травми живота і грудної клітки, ведучою серед якої є закрита травма живота у вигляді множинних розривів печінки і тонкого кишковика, що ускладнилася гнійно-некротичним запаленням (перитоніт), яке і є безпосередньою причиною смерті. Травма живота і грудної клітки знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

29.09.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Загальці Бучанського району Київської області, українцю, громадянину України, маючому середню освіту, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.09.2022; протоколом огляду місця події від 21.09.2022; протоколом огляду трупа від 21.09.2022; висновком судово-медичного експерта №198 від 22.10.2022; показами свідка ОСОБА_7 від 22.09.2022; показами свідка ОСОБА_8 від 22.09.2022; показами свідка ОСОБА_9 від 22.09.2022; показами свідка ОСОБА_10 від 22.09.2022; показами свідка ОСОБА_11 від 22.09.2022; показами свідка ОСОБА_12 від 22.09.2022; показами свідка ОСОБА_13 від 22.09.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_13 від 22.09.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_13 від 22.09.2022; показами свідка ОСОБА_14 від 23.09.2022; показами свідка ОСОБА_15 від 23.09.2022; показами свідка ОСОБА_16 від 22.09.2022; показами потерпілої ОСОБА_17 від 23.09.2022; протоколом огляду від 23.09.2022; протоколом огляду місця події від 23.09.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.09.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 29.09.2022; висновком судово-медичного експерта №20/198 від 15.11.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2022 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.11.2022.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2022 відносно ОСОБА_5 продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.12.2022.

14.12.2022 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002082 від 21.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України направлено до Бородянського районного суду для розгляду по суті.

Підготовче судове засідання у вказаному провадженні призначено на 12 годину 17.01.2023.

Враховуючи те, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до суду, а підготовче судове засідання ще не проведено виникла необхідність у продовженні ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтована наявністю обґрунтованої підозри та існуючими ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, може переховуватись від суду, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

А тому є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду з метою уникнути покарання за злочин, у вчинені якого він обвинувачується. Ризик переховування від суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливим негативними наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду.

Крім цього, зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованому йому злочину, що хоча і не є самостійною підставою утримання особи під вартою, проте, в сукупності з іншими обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, необхідно враховувати характер обвинувачення та спосіб вчинення злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише права обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, вік обвинуваченого та стан здоров`я, які не перешкоджають йому утримуватись під вартою, міцність соціальних зв`язків, які б забезпечували його належну процесуальну поведінку, а саме те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не одружений та не має сталих соціальних зв`язків.

Реальним є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом здійснення фізичного чи психологічного тиску з метою зміни показів під час судового розгляду, оскільки кримінальне правопорушення вчинено в населеному пункті за місцем проживання обвинуваченого, свідки у даному кримінальному провадження є його односельцями та знайомими.

На підставі вищевикладеного, прокурор просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загальці Бучанського району Київської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за адресою: вул. Деґтярівська, 13, м. Київ на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, росив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обвинувачений та захисник заперечували щодо клопотання прокурора, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2022 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком до 25.12.2022.

В подальшому обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 скеровано до Бородянського районного суду Київської області та суддею призначено підготовче судове засідання на 17.01.2023.

За таких обставин, є підстави для розгляду клопотання прокурора в порядку ч.6 ст. 199 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у види позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;

Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне, що обвинувачений не одружений, малолітніх дітей на утриманні немає, не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, даний ризик є обґрунтованим тим, що підозрюваний розуміючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання може своїми діями намагатися впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою надання неправдивих показів.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.

1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п. 1 ст. 5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).

Слідчим суддею під час судового розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України встановлено, що ризики, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не зменшились. Тобто обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

За таких обставин клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-179, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002082 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Загальці Бучанського району Київської області, українцю, громадянину України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, а саме до 19 лютого 2023 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.12.2022 року о 10:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1