Справа № 202/2809/16-к
Провадження № 1-кп/202/187/2023
УХВАЛА

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002002 від 21 грудня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002002 від 21 грудня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, просила суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений з метою уникнення від відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерела доходів та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни останніми їх показів.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Захисник обвинуваченого у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відмовити, зазначивши, що зазначені прокурором ризики доведені не були та мають характер припущень. В обґрунтування заперечень зазначив, що обвинувачений під час попередній судових розглядів не переховувався та переховуватись не збирається. Ризик тиску на свідків прокурором також не був доведений, оскільки місцеперебування свідків невідомо навіть стороні обвинувачення. При цьому зазначає, що його підзахисний не згоден лише із кваліфікацією його дій. На підставі викладеного просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, який у повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника також заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, посилаючись на те, що будь-яких порушень запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який діяв до попереднього вироку він не порушував.

Вислухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 березня 2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Мотивуючи клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На виконання вказаних вимог КПК України судом встановлено, що обвинуваченому інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, котрі наразі в суді не допитані, теж неможливо повністю виключити, оскільки, як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Однак ці докази мають бути досліджені на більш пізніх етапах судового розгляду справи. Допит потерпілого та свідків судом ще не розпочато.

При вирішенні питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, окрім наявних ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, враховує, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки. Після обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, свої обов`язки не порушував.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, суд приходить до висновку, що зі спливом тривалого часу перебування обвинуваченого під вартою, прокурором у судовому засіданні не було доведено, що інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить невілювання встановлених судом ризиків з боку обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт за місцем його проживання із забороною залишати місце проживання у визначений судом певний час доби та застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі ч.3 ст.202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти в залі судового засідання. Копію ухвали передати для виконання в частині зміни запобіжного заходу на домашній арешт органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.110,315-317,369,371 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.

Клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21:00 години до 06:00 години наступного дня із застосуванням електронних засобів контролю, строком до 27 квітня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України та зобов`язати прибувати до суду у визначений судом час; повідомляти суд про зміну місця проживання; утриматися від спілкування зі всіма потерпілими, свідками, зазначеними в обвинувальному акті та реєстрі до нього крім тих, що в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КПК України, є його близькими родичами та членами родини, зареєстровані (постійно мешкають) за місцем мешкання обвинуваченого; здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; не залишати своє місце проживання у визначений судом час; носити електронний засіб контролю.

На підставі ч.3 ст.202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали передати для виконання в частині зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1