Cправа № 127/4777/23
Провадження № 1-кс/127/1940/23
У Х В А Л А

Іменем України

21 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терентіївка, Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 21.02.2023 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000263 від 19.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року №2738-IX), в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 18.02.2023 більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, під час спільного вживання спиртних напоїв, у ОСОБА_4 виник кримінально - протиправний умисел направлений на вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яке перебувало у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного власного збагачення, ОСОБА_4 , дочекавшись моменту коли потерпілі лягли спати, а саме близько о 04 годині 00 хвилин 19.02.2023, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, з кімнати де він відпочив викрав майно ОСОБА_7 , а саме: налобний ліхтарик, марки «WX611», зарядний пристрій для акумуляторів, марки «Litokala S2 (Lii-S2)», два акумулятори для налобного фонарика, зарядний пристрій для мобільного телефону на 33Вт, а також грошові кошти в сумі 1000 гривень, які знаходились у лівій боковій кишені куртки, яка перебувала на вішаку у коридорі.

Поряд з цим, ОСОБА_4 викрав майно ОСОБА_8 , яке перебувало у вказаній вище кімнаті, а саме: зарядний пристрій для шуруповерту потужністю «0.3А», з кухні - планшетний пристрій, марки «Lenovo P11+», зарядний пристрій чорного кольору до вказаного планшетного пристрою та мисливський ніж із написом «Охотнік» з гравіюванням вовка, який знаходився у чохлі чорного кольору, а з коридору - кросівки марки «PUMA».

Крім того, ОСОБА_4 викрав майно ОСОБА_9 , а саме грошових коштів в сумі 1500 гривень, які знаходились у нагрудній зовнішній кишені куртки, яка перебувала на вішаку у коридорі.

Також, ОСОБА_4 викрав майно ОСОБА_10 , а саме: чоловічу куртку темно-синього кольору, марки «Malidini», портмоне коричневого кольору, марки «Timberland» в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1300 гривень, ключі від автомобіля, марки «Renault Kango», а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Зникнувши з місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3290 гривень, ОСОБА_8 спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 18649 гривень, ОСОБА_9 спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 1500 гривень, ОСОБА_10 спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 1300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Терентіївка, Полтавського району Полтавської області, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше засуджувався:

--18.11.1997 Полтавським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 229-6, КК України(1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

-24.09.1998 Полтавським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 229-6, ч. 4 ст. ст. 81, ст. 44, ч.1 ст. 89, ст. 42 КК України(1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

-31.07.2000 Полтавським районним судом м. Полтава за ч. 1 ст. 191-1 КК України (1960 року) покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 місяців;

-13.03.2001 Октябирським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки та конфіскація майна;

-01.12.2004 Октябирським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна;

-04.03.2011 Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;

-26.10.2011 Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;

-16.12.2015 Новосанжарським районим судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

-21.05.2019 Полтавським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та 2 місяці;

-06.11.2019 Новосанжарським районим судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, 185 ч. 3, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.

20.02.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом огляду місця події від 19.02.2023;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 19.02.2023;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 19.02.2023;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.02.2023;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.02.2023;

-Протоколом особистого обшуку ОСОБА_4 від 19.02.2023;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2023; Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2023; Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2023;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2023;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2023

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2023;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2023;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2023;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2023.

У діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, неодружений, відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, а також стабільного джерела прибутку. Крім того, ОСОБА_4 усвідомлює можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, в зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, офіційно не працює та в зв`язку з відсутністю коштів може продовжувати вчиняти злочини;

-переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;

-незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 , матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , не має постійного місця роботи і стійких соціальних зв`язків.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

-особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

-особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 , відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останню до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

-домашній арешт, оскільки антисоціальна поведінка ОСОБА_4 , свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відповідно до статті 182 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000263 від 19.02.2023, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року №2738-IX), в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 18.02.2023 більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, під час спільного вживання спиртних напоїв, у ОСОБА_4 виник кримінально - протиправний умисел направлений на вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яке перебувало у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного власного збагачення, ОСОБА_4 , дочекавшись моменту коли потерпілі лягли спати, а саме близько о 04 годині 00 хвилин 19.02.2023, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, з кімнати де він відпочив викрав майно ОСОБА_7 , а саме: налобний ліхтарик, марки «WX611», зарядний пристрій для акумуляторів, марки «Litokala S2 (Lii-S2)», два акумулятори для налобного фонарика, зарядний пристрій для мобільного телефону на 33Вт, а також грошові кошти в сумі 1000 гривень, які знаходились у лівій боковій кишені куртки, яка перебувала на вішаку у коридорі.

Поряд з цим, ОСОБА_4 викрав майно ОСОБА_8 , яке перебувало у вказаній вище кімнаті, а саме: зарядний пристрій для шуруповерту потужністю «0.3А», з кухні - планшетний пристрій, марки «Lenovo P11+», зарядний пристрій чорного кольору до вказаного планшетного пристрою та мисливський ніж із написом «Охотнік» з гравіюванням вовка, який знаходився у чохлі чорного кольору, а з коридору - кросівки марки «PUMA».

Крім того, ОСОБА_4 викрав майно ОСОБА_9 , а саме грошових коштів в сумі 1500 гривень, які знаходились у нагрудній зовнішній кишені куртки, яка перебувала на вішаку у коридорі.

Також, ОСОБА_4 викрав майно ОСОБА_10 , а саме: чоловічу куртку темно-синього кольору, марки «Malidini», портмоне коричневого кольору, марки «Timberland» в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1300 гривень, ключі від автомобіля, марки «Renault Kango», а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Зникнувши з місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3290 гривень, ОСОБА_8 спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 18649 гривень, ОСОБА_9 спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 1500 гривень, ОСОБА_10 спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 1300 гривень.

19.02.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

20.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000263; протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення; протоколу огляду місця події від 19.02.2023; протоколів допитів потерпілих; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.02.2023; повідомлення про підозру від 20.02.2023; інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, наявність у нього численних судимостей, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 13:32 год. 19 квітня 2023 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 19 квітня 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.

4. утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя