Провадження № 1-кс/127/4152/23
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного 17.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000249 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року №2738-IX), в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлені дату, місце, час та спосіб, маючи кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з ОСОБА_6 .

Так, 17.02.2023 об 11 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , подолавши паркан, проникли на території будівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де помітили камеру відео спостереження, марки «Dahua Technology» у корпусі білого кольору, яка знаходилась на металевій опорі.

Реалізуючи свій спільний кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного власного збагачення, переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , з застосуванням грубої фізичної сили, а саме шляхом ривка пошкодили кріплення та заволоділи камерою відео спостереження, марки «Dahua Technology», моделі «DH-ipc-HFW1431S1-54» у корпусі білого кольору.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , намагались покинути територію вказаного вище будівельного майданчику, однак були помічені одним із охоронців ОСОБА_7 . Зокрема, останній, помітив двох невстановлених осіб, якими виявились ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та помітивши відсутність однієї з камер відео спостереження на металевій опорі, запідозрив, що останні вчинили крадіжку, тому з метою їх затримання висловив у голос вимогу зупинитись та повернути викрадене майно.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , почувши вимоги охоронця ОСОБА_7 розуміючи, що їх протиправні дії викриті сторонньою особою, бажаючи завершити кримінально-протиправне діяння та залишити місце вчинення правопорушення разом із викраденим майном. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пришвидшили рух та почали тікати, зникнувши у такий спосіб з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2984,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

В свою чергу, 17.02.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами: протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами огляду місця події від 17.02.2023; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання по фотографіям за участі свідка ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 ; протоколами затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час обрання стосовно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу не зменшились, та на теперішній час продовжують існувати і дають підстави вважати, що останній може, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому злочині, а саме те, що санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Тобто у разі визнання його винним в інкримінованому злочинні до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілого, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Водночас, обвинуваченому надано доступ до матеріалів кримінального провадження, у тому числі до анкетних відомостей свідків та потерпілого, тому він матиме можливість здійснювати на них відповідний незаконний вплив.

Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний, корисливий злочин в період дії воєнного стану, офіційно не працює, неодружений, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, а також стабільне джерело прибутку.

Усі зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 .

На виконання вимог ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на диспансерних обліках у лікаря нарколога й психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має посередню характеристику за місцем проживання, раніше не судимий, але відносно якого 03.08.2021 до Вінницького міського суду Вінницької області скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 17.04.2023 включно.

Так, 12.04.2023 процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні до Вінницького міського суду Вінницької області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000249 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Станом на 12.04.2023 по вказаному кримінальному провадженні склад суду не призначено, дата проведення підготовчого судового засідання станом на 12.04.2023 не визначена.

На підставі викладеного прокурор звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що органом досудового розслідування СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, за процесуального керівництва Вінницької окружної прокуратури Віницької області, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023.

18.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2023 по справі №127/4589/23 застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 15-12 год. 17.04.2023.

Цією ж ухвалою визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.03.2023 по справі №127/4589/23 ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2023 про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 15-12 год. 17.04.2023 р., з одночасним визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, - залишено без змін.

11.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

11.04.2023 слідчим складено та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказаний обвинувальний акт спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Однак, підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Вінницьким міським судом Вінницької області ще не призначено, а строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 17 квітня 2023 року.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК)

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Як зазначено вище та встановлено судом, 11.04.2023 слідчим складено та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказаний обвинувальний акт спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Однак, підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Вінницьким міським судом Вінницької області ще не призначено, а строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 17 квітня 2023 року, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовження вчинення злочинів, здійснення незаконного впливу на свідків, а також особу підозрюваної, яка на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені попередніми ухвалами про застосування запобіжного заходу та його продовження не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 червня 2023 року (включно).

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 червня 2023 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 діє до 15 червня 2023 року.

Розмір застави в сумі 214720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень) визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2023 (справа №127/4589/23) залишити без змін.

В разі внесення застави обвинуваченим чи іншим заставодавцем відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя