УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003059, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в:
02.11.2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003059, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, а саме на добровільно видані ОСОБА_5 01 листопада 2022 року мобільний телефон марки Samsung моделі А52 IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який упаковано до спец. пакету 7019929 з сім-картою мобільного оператора Lifecell номер якого, НОМЕР_3 , яку упаковано до спец. пакету 7019929.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003059, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Так, прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 27.10.2022 о 11 год. 34 хв. перебуваючи у службовому кабінеті №321 за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9 на мобільний телефон, що належить старшому слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 надійшли телефонні дзвінки в месенджері «WhatsApp» з номеру телефону НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , під час яких останній виражався нецензурною лайкою відносно ОСОБА_6 , а також погрожував фізичною розправою та вчиненням насильницьких дій усвідомлюючи, що остання являється діючим співробітником поліції при виконанні службових обов`язків.

31.10.2022 було допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що нею здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № розпочатому за ч. 3 ст. 190, а саме за фактом вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 та інших потерпілих. Після чого, ОСОБА_6 повідомила, що 27.10.2022, перебуваючи у службовому кабінеті №321 за адресою: м. Київ, вул. Герцена, буд. 9, останній о 11 год. 33 хв. та 11 год. 34 хв. на її особистий телефон номер НОМЕР_4 надійшли телефонні дзвінки від ОСОБА_5 в месенджері «WhatsApp» з особистого номеру останнього, а саме: НОМЕР_3 , під час яких ОСОБА_5 почав виражатись нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та вчиненням насильницьких дій відносно ОСОБА_6 , при цьому будучи усвідомленим, що остання являється діючим співробітником поліції. Крім того, остання повідомила, що частина розмови, що відбулась з ОСОБА_5 була записана на аудіо носій ОСОБА_7 .

31.10.2022 було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що з 29.08.2022 остання проходить виробничу практику у слідчому відділі Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Герцена, буд. 9. Далі 27.10.2022 ОСОБА_8 прийшла за вищевказаною адресою та прибула до слідчої ОСОБА_6 , а саме у службовий кабінет №321. Далі ОСОБА_8 повідомила, що 27.10.2022 близько 11 год. 33 хв. перебуваючи неподалік від ОСОБА_6 , свідок почула, що на особистий телефон ОСОБА_6 надійшов дзвінок, в ході якого, ОСОБА_8 почула нецензурну лайку та погрозу у бік

ОСОБА_6 , які тривали близько 1 хв., після чого слідча поклала слухавку. Далі, об 11 год. 34 хв. надійшов другий дзвінок на мобільний телефон останньої, яка в свою чергу попрохала ОСОБА_8 увімкнути диктофон та записати розмову яка відбудеться, після чого, ОСОБА_6 підняла слухавку та під час розмови, в адресу останньої, від невідомого чоловіка, знову були висловлені погрози фізичною розправою та вчинення відносно слідчої насильницьких дій. Також після розмови ОСОБА_8 дізналась від ОСОБА_6 , що дзвінок здійснив ОСОБА_5 .

01.11.2022 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві було відібрано пояснення від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що дійсно 27.10.2022 близько 11 год. 30 хв., останній здійснив дзвінок через месенджер «WhatsApp» зі свого мобільного телефону, а саме марки Samsung моделі А52 IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 номер мобільного оператора Lifecell НОМЕР_3 та зателефонував слідчій ОСОБА_6 на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , яка являється слідчою у кримінальному провадженні розпочатому за фактом вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_5 . Під час розмови, будучи обізнаним, що ОСОБА_6 є діючим співробітником поліції ОСОБА_5 підтвердив, що останній дійсно погрожував вищевказаній слідчій, а також висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_6 при цьому розуміючі, що висловлені погрози можуть сприйнятись останньою як реальні.

Крім того, 01.11.2022 було проведено огляд мобільного телефону марки Samsung моделі А52 IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 разом з сім картою мобільного оператора Lifecell номер якого, НОМЕР_3 , який добровільно видав ОСОБА_9 . Під час огляду вищевказаних предметів було встановлено, що 27 жовтня о 11 годині 33 хвилині та о 11 годині 34 хвилині були здійснені дзвінки через месенджер «WhatsApp» контакту, що підписаний як «Слідчагерцена», під час огляду ОСОБА_9 пояснив, що так в мобільному телефоні підписана слідча ОСОБА_6 . Крім того, оглядаючи бесіди у месенджер «WhatsApp» було виявлено переписку з контактом «Слідчагерцена» в якій містяться повідомлення наступного характеру, а саме, цитую: «Тому або ви почнете робити хоч щось» «Або я зруйную вашу кар`єру», «це виклик вашій гнилій мусорській системі», «Ви будете обвинуваченою», «Бо з вами мусорами інакше ніяк», «Є така штука як карма» «І обов`язково є ті, хто її здійснює», «Просто будь які події, що траплятимуться з вами надалі, можуть бути суто співпадінням, а можуть і кармою». Далі після огляду, вищевказаний мобільний телефон, разом з сім картою було вилучено та поміщено до спец. пакету 7019929.

01.11.2022 винесено постанову про визнання вищевказаного вилученого майна речовим доказом.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Присутній у судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши в сукупності долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що звертаючись з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурор не навів достатніх доказів для однозначного висновку про співмірність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна завданням кримінального провадження.

Так, як вбачається з заяви ОСОБА_5 , долученої до матеріалів клопотання, останній добровільно видав органу досудового розслідування телефон, питання про арешт якого порушено у клопотанні та надав органу досудового розслідування повний доступ до його вмісту, що, в свою чергу, дозволило зафіксувати усю інформацію, що мала значення для досудового розслідування даного кримінального провадження протоколом огляду телефону від 01.11.2022, копію якого також долучено до матеріалів клопотання. Враховуючи наведене слідчий суддя вважає, що подальше утримання вказаного телефону органом досудового розслідування надмірно порушить права ОСОБА_5 на користування належним йому майном, і таке порушення не можна виправдати завданнями кримінального провадження.

Вищевикладене, на переконання слідчого судді, виключає, на даному етапі можливість накладення арешту на перелічене у клопотанні майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003059, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1