КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0001112, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 27.12.2022 року включно щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001112, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що стороною обвинувачення не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також слідчим суддею були враховані і дані про особу підозрюваного, та зроблений висновок про відсутність підстави для задоволення клопотання.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку прокурора, в матеріалах провадження наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує останньому; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також на свідків допитаних з числа працівників ПАТ «КБ «Стандарт», які були під підпорядкуванні ОСОБА_7 ; може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю висунутого обвинувачення чи підозри.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею в повній мірі дотримані.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 000112 від 10.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні органу досудового розслідування не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину, як зазначив суд, не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Що стосується доводів прокурора про неврахування слідчим суддею існування наявних ризиків передбачених ст.177 КПК України, то вони на думку колегії суддів є безпідставними так як спростовуються, зокрема, поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 , який з`являється до суду та органів досудового розслідування на слідчі дії, не порушує покладені на нього обов`язки в тому числі утримується від спілкування з свідками. При цьому в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор не надав будь яких підтверджень того, що ОСОБА_7 порушує покладені на нього обов`язки.

Доводи прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, про те що прийняте слідчим суддею рішення є незаконним та необґрунтованим, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 27.12.2022 року включно щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001112, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу апеляційну скаргу з доповненнями прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4728/2022

Єдиний унікальний номер 757/30589/22

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_15

Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 .