Справа № 308/449/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000365 від 24.12.2019, -
В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000365 від 24.12.2019, яке мотивоване тим, що 20.02.2020 Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у справі № 308/449/20 виніс ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про накладення арешту задовольнив. Наклав арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: ресторан «Зірка», об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 655.3 кв.м., який належить ОСОБА_4 та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19, шляхом заборони відчуження та розпорядження будь - яким чином вказаним майном.
Вказує, що з моменту накладення арешту на майно ОСОБА_4 пройшло вже більше двох років та п`ять місяців, тобто останній вже тривалий час обмежений вільно розпоряджатися своєю власністю, чим порушується ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У даному кримінальному провадженні жодній особі так і не вручено повідомлення про підозру, що є також доказом безпідставності накладення арешту на майно ОСОБА_4 .
Пояснює, що відповідно ч.4 ст.190 КК України та згідно фабули кримінального провадження №0000365 від 24.12.2019 р., тільки Білківське СТ може бути потерпілим у даному кримінальному провадженні, а не «окремі члени Білківського СТ», як зазначено у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно. Крім того, сам власник нерухомого майна - Білківське СТ не зверталося із заявою про кримінальне правопорушення за ст.190 КК України чи за будь-якою іншою статтею КК України. Білківське СТ ніхто не визнав потерпілим, оскільки воно не вважає що у даному випадку був скоєний злочин, передбачений ч.4 ст.190 КК України. Жодних відомостей, що хтось обманув чи зловживав довірою Білківського СТ з 2015 року не має та до матеріалів клопотання слідчого не додано.
Враховуючи вищевикладене, вважає, що є достатні підстави прийти до висновку про відсутність в кримінальному провадженні №0000365 від 24.12.2019 даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належним йому майном.
З огляду на викладене просить скасувати арешт об`єкту нерухомого майна, а саме: ресторану «Зірка», об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 655.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19 накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2020 у справі № 308/449/20.
В судове засідання заявник не з`явився, водночас від його представника адвоката ОСОБА_3 надійшла заява, в якій просив подане клопотання про скасування арешту майна розглянути без його участі. Клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не відомі.
Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Оскільки заявником таке клопотання про часткове скасування арешту заявлено одночасно зі скаргою на бездіяльність слідчого, така скарга розглядається слідчим суддею та клопотання про скасування арешту майна віднесено до компетенції слідчого судді, в зв`язку з цим, клопотання може бути розглянуто в даному провадженні з метою економії процесуального часу.
Арешт майна може бути скасовано повністю ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
У свою чергу, слідчий суддя звертає увагу на норми ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000365 від 24.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2020 року накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: ресторан «Зірка», об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 655.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19, шляхом заборони відчуження та розпорядження будь - яким чином вказаним майном.
Представник заявника в поданому клопотанні вказує, на відсутність в кримінальному провадженні №0000365 від 24.12.2019 року даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належним йому нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,
Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Слідчим суддею встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 », об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 655.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19, зареєстрований за ОСОБА_4 .
Слідчим суддею також встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення № 0000365 були внесені два роки та десять місяців тому, сторона кримінального провадження - слідчий не надав суду жодних доказів того, що досудове слідство проводило будь-які процесуальні дії з арештованим майном, як і не надав відомостей, що в даному кримінальному провадженні оголошено підозру.
Відтак, на даній стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 відсутні підстави для забезпечення кримінального провадження, а саме арешту на об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 655.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19, шляхом заборони відчуження та розпорядження будь - яким чином вказаним майном, так як згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited проти України» від 23.01.2014 року (заява № 19336/04) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, тоді як слідчий не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000365 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2020 року справа №308/449/20, у рамках кримінального провадження за №0000365 від 24.12.2019 року, арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: ресторан «Зірка», об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 655.3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19, шляхом заборони відчуження та розпорядження будь - яким чином вказаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1