465/6951/22
1-в/465/424/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2022 року місто Львів

головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
Заступник генерального директора з експертизиКомунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 , звернувся до суду із заявою про продовження застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.
В обґрунтування заяви зазначає, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 02.08.2017 виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , які були застосовані на підставі Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.06.2017 про зміну примусового заходу медичного характеру із лікування у відділенні з посиленим наглядом на примусове лікування у відділенні з звичайним наглядом за місцем проживання. ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особи та поведінки внаслідок епілепсії з поліморфними пароксизмами, нерівномірної частоти та вираженими змінами особи по епітипу, а тому за своїм психічним станом надалі потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що внаслідок психічного захворювання та наявності сутінкових станів ОСОБА_6 може становити небезпеку для себе та оточуючих.
ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, пояснив, що хоче додому.
Під час розгляду справи прокурор заяву підтримав.
Захисник не заперечив проти задоволення заяви.
Дослідивши заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, з огляду на таке.

Встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.01.2009 до ОСОБА_6 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. З 13.05.2009 до 19.05.2015 перебував на лікуванні у ДЗ «УПЛСН МОЗ України.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2015 хворому змінено вид примусового заходу медичного характеру з перебування на примусовому лікуванні у лікарні із суворим наглядом на лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом. З 19.05.2015 до 02.08.2017 знаходився на примусовому лікуванні у відділенні із посиленим наглядом Волинської обласної психіатричної лікарні №2 смт. Олика.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.06.2017 вид примусових заходів медичного характеру із лікування у відділенні з посиленим наглядом змінено на продовження примусового лікування у відділенні з звичайним наглядом за місцем проживання.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців (ст. 95 КК України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №174 від 15.11.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особи та поведінки внаслідок епілепсії з поліморфними пароксизмами, нерівномірної частоти та вираженими змінами особи по епітипу. За своїм психічним станом та враховуючи відсутність достатньої критики до скоєного та власного захворювання, що є факторами ризику скоєння повторних суспільно небезпечних дій, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
За переконанням суду, зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим та належним чином вмотивованим. Підстав ставити під сумнів правильність висновку суд не вбачає.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих примусових заходах медичного характеру, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність у стані ОСОБА_6 позитивної динаміки від проведеного лікування, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом останній потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі.

Таким чином, оскільки підстав для припинення або зміни застосованих відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру не встановлено, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, суд,-

постановив:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1