Провадження №1-кп/127/1013/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка, Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.08.2001 Піщанським районним судом Вінницької області, за ч. 1 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 12.01.2004 Піщанським районним судом Вінницької області, за ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік,

- 25.10.2005 Піщанським районним судом Вінницької області, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки,

- 27.04.2007 Піщанським районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України, до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

- 03.06.2011 Піщанським районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

- 09.09.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

- 14.11.2022 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008573 від 16.12.2015, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 15.12.2015 близько 23:30 год. перебуваючи у м. Вінниця, використовуючи засоби зв`язку, а саме, мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі «Duos» чорно-сірого кольору, з інстальованою сім-картою оператора телекомунікаційних мереж ПрАт «Київстар» номер НОМЕР_1 , зателефонував на мобільний телефон торгової марки «LG» моделі «d325» чорного кольору, з інстальованою сім-картою оператора телекомунікаційних мереж ПрАт «Київстар» номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 та під час телефонної розмови з останньою повідомив їй завідомо неправдиві відомості про те, що її син скоїв дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої постраждали люди.

Після цього, ОСОБА_4 під вказаним приводом повідомив ОСОБА_6 про необхідність передачі йому грошових коштів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, де під час зустрічі, яка відбулася 16.12.2015 близько 01 год. 00 хв. на території авто заправки «УкрНафта» по вул. Пирогова у м. Вінниці, отримав від останньої грошові кошти у сумі 1 400 доларів США, що згідно довідки Національного банку України №3475/2001 - 16 від 27.03.2017, становить 32831 грн. 83 коп.

Крім того, ОСОБА_4 шляхом обману під час зустрічі ОСОБА_6 , яка відбулася 16.12.2015 близько 01 год. 00 хв. на території авто заправки «УкрНафта» по вул. Пирогова у м. Вінниці, повідомив останній, що отриманих від неї коштів недостатньо для врегулювання проблеми та про необхідність передачі йому додаткових грошових коштів, які потрібно залишити на території автозаправки «Wog» за адресою: вул. Порика, 28, м. Вінниця. Після чого, через декілька годин, 16.12.2015 ОСОБА_6 , як і було обумовлено з ОСОБА_4 залишила на території автозаправки «Wog» за адресою: вул. Порика. 28, м. Вінниця, грошові кошти у сумі 10 000 гривень та 350 ЄВРО, що згідно довідки Національного банку України №3475/2001 - 16 від 27.03.2017, становить 9020 грн. 54 коп.

В подальшому, ОСОБА_4 під час телефонної розмови з ОСОБА_6 повідомив їй про необхідність передачі останньої частини грошових коштів, які потрібно буде залишити поряд з ТЦ «Ізумруд» за адресою: вул. Пирогова, 47 а, м. Вінниця. Після чого, через декілька годин, 16.12.2015, потерпіла як і було обумовлено з ОСОБА_4 , залишила поряд із зазначеним торговим центром грошові кошти у сумі 10 000 гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 61852 грн. 37 коп.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду повідомив, що дійсно він телефонував потерпілій ОСОБА_6 , якій повідомив неправдиву інформацію з приводу того, що її син скоїв ДТП, а тому є необхідність у передачі грошових коштів з метою уникнення кримінальної відповідальності, на що потерпіла погодилась та передала йому грошові кошти. Про вчинене шкодує, у вчиненому розкаюється, шкоду потерпілій повністю відшкодував, просив суд його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.12.2015 (т.2 а.с. 99), витягу з кримінального провадження №0008573 від 16.12.2015 (т.2 а.с. 98), постанови про визнання предметів речовими доказами від 16.12.2015, від 14.05.2016 (т.2 а.с. 100, 102, 103), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше судимий (т.2 а.с. 112-123), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с. 104, 107-109), повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду (т.1 а.с. 50), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с. 110).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, добровільно відшкодував завдану потерпілій шкоду, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням вимог, передбачених ст. 69-1 КК України.

Крім того, судом враховано, що обвинуваченого було засуджено 14.11.2022 за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області до покарання у виді 3 років позбавлення волі, даний вирок набув законної сили 14.12.2022, а тому остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому слід рахування з дня проголошення вироку.

Керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 70 КК України, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69-1 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2022, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2022.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня проголошення вироку, а саме - з 07.02.2023.

Речові докази в кримінальному провадженні №0008573, а саме:

- мобільний телефон «LG-d325», який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили - залишити останньому;

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-E1182» в корпусі чорно-сірого кольору, який належить ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили - повернути останньому;

- CD+R диск, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: