Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/400/2023 Справа № 641/283/23
УХВАЛА
13 квітня 2023 року Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло вказане клопотання прокурора.
Надавалися доручення в порядку сг. 40 КПК України підрозділам ВП№2ХРУГ1№1 ГУНИ в Харківській області на проведення слідчих та розшукових дій, з метою встановлення зазначеного майна, встановлення місцезнаходження вказаного майна, відпрацьовувались особи які нещодавно звільнились з місць позбавлення волі за аналогічні кримінальні правопорушення, та які перебувають на обліку, і мешкають на території Слобідського району м. Харкова, проводились заходи на встановлення можливих свідків та очевидців вищевказаного кримінального правопорушення, однак позитивного результату отримано не було.
Таким чином, підставою накладення арешту на вказане рухоме майно є наявність достатніх підозр вважати, що воно набуто злочинним шляхом та є доказом кримінального правопорушення. У разі відчуження вказаного майна третім особам постраждають права та законні інтереси особи, яка володіє, та користувалась вищезазначеним автомобілем.
В судове засідання прокурор не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. Надала до суду заяву, в якій просила розглядати клопотання за її відсутності.
У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Отже, підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаного майна, яке має доказове значення вчинення кримінального правопорушення злочину.
Метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки, їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що вказане майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.167, 170-171 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1