Справа № 491/934/22
Провадження № 1-кп/507/92/2022
Номер рядка звіту 230
В И Р О К
15.12.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 289 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та розповів про обставини вчинення злочину, зокрема розповів, що дійсно у денний час 03.10.2022 року він йшов в магазин повз будинок ОСОБА_5 . В дворі він побачив автомобіль ОСОБА_5 . Раніше він брав автомобіль у ОСОБА_5 з його дозволу. Він зайшов в двір, побачив, що ОСОБА_5 не має вдома, взяв ключі від автомобіля і поїхав на автомобілі в магазину. До нього телефонував ОСОБА_5 , однак він не брав телефон. Повернувшись з магазину він повернув автомобіль ОСОБА_5 . Після цього, він відремонтував автомобіль, який пошкодив, а також відшкодував збитки ОСОБА_5 і він до нього претензій не має. В скоєному кається, просив суворо не карати.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання надав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, претензій до ОСОБА_3 не має, просив призначити йому не суворе покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу дослідження доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченим, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їй зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, має постійне місце проживання, непрацює, не має судимості в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також суд враховує пом`якшуючі обставини.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не має.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, думки потерпілого про призначення не суворого покарання, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що збитки відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 289 ч.1 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 домашній арешт залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6 ОСОБА_7