Справа 366/3254/21
Номер провадження 1-кп/366/90/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2022 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Іванків кримінальне провадження № 0000899 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ, російської федерації, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не одружений, офіційно не працює, утриманців не має, раніше судимий вироком Іванківського районного суду Київської області від 20.08.2021 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_2 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, у фізичному насильстві, що завдало потерпілій ОСОБА_2 психічних (моральних) страждань, а саме у останньої виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабійності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубливості почуттів.

В результаті систематичних протиправних дій, ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

26.04.2020 року, ОСОБА_1 , приблизно о 21 годині, в АДРЕСА_1 , вчинив насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , 1964 року народження, а саме ображав її нецензурними словами, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю.

04 червня 2020 року Іванківським районним судом Київської області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 340 гривень.

16.03.2021 року, о 12 годині ОСОБА_1 , за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

02 квітня 2021 року Іванківським районним судом Київської області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 340 гривень.

25.05.2021 року, приблизно о 21 годині, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , 1964 року народження, а саме ображав її нецензурними словами, кидався в бійку, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

18 червня 2021 року Іванківським районним судом Київської області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 170 гривень.

26.07.2021 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , 1964 року народження, а саме ображав її нецензурними словами, кидався в бійку, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

06.08.2021 року Іванківським районним судом Київської області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 340 гривень.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_1 тривалий час систематично заподіював ОСОБА_2 психологічні страждання, що виражались у словесних образах, фізичному насильстві, та згідно судово-психіатричного висновку № 565 від 15.09.2021 року, внаслідок вчиненого насильства у потерпілої ОСОБА_2 виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів. Ситуація, яка досліджувалась, є психотравмувальною для ОСОБА_2 , внаслідок чого їй завдані психологічні (моральні) страждання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у скоєному проступку визнав та показав, що проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . Будинок належить його матері, а він там лише прописаний. Він не працює, перебивається тимчасовими підробітками. Щодо сварок, то в основному вони виникали з приводу того, що матір до нього приставала з проханнями працевлаштуватись та покинути зловживати спиртними напоями, а йому це не подобалось, і він лаявся з нею.

Незважаючи на визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_2 , яка була допитана в судовому засіданні та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Зокрема, допитана як потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що обвинувачений є її сином, який має мягкий характер, ніколи офіційно не працював, коли тверезий - як ягня, а коли нетверезий - чорт, бо навіть гірше. Зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово її ображав нецензурною лайкою та застосовував фізичну силу, у зв`язку з чим вона була змушена неодноразово викликати поліцію. На новий рік, а точніше 31.12.2021 року, вона готувала холодець біля плити, а ОСОБА_1 сидів навпроти. Потім вона звернулась до нього, та запропонувала лягти відпочити, а потім разом зустріти новий рік, на що ОСОБА_3 її штовхнув так, що каструля з гарячим холодцем впала на неї та завдала опіків, внаслідок чого вона була госпіталізована до обласної лікарні в місті Києві, та пробула там на лікуванні з 01.01.2022 року по 09.02.2022 року. За весь цей час, її син - ОСОБА_1 , до неї жодного разу не навідався, та навіть не зателефонував. Крім того, повідомила, що з лютого місяця 2022 року, ОСОБА_1 , її не б`є, хоча іноді свариться, але вона мовчить, щоб не провокувати. Живуть вони в різних кімнатах, свою вона замикає на ключ.

У судових дебатах ОСОБА_2 просила суд не позбавляти її сина волі, так як в вона не хоче залишитися одна без підтримки, у той час як в країні йде війна та не за горами зима.

На її думку, той факт, що ОСОБА_1 перестав її бити, свідчить про його виправлення. Однак, як тільки він до неї наближається, її відразу трусить. Крім того, від систематичного насильства з боку її сина - ОСОБА_1 , у неї постійно тремтять руки.

Крім показань потерпілої та обвинуваченого, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- рапортом ст. інспектора СРПП ОСОБА_7, відповідно до якого, ОСОБА_1 систематично вчиняє насильство в сім`ї, відносно своєї матері «заявниці» - ОСОБА_2 ;

- заявою ОСОБА_2 від 12.08.2021 року, про притягнення до криміналдьної відповідальності сина - ОСОБА_1 , який систематично вчиняє домашнє насильство, що призводить до психологічних та фізичних страждань;

- копіями постанов Іванківського районного суду Київської області від 04.06.2020 року (справа № 366/988/20), 02.04.2021 року (справа № 366/555/21), 18.06.2021 року (справа № 366/1286/21), 06.08.2021 року (справа № 366/2028/21).

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_1 в період часу з 26.04.2020 по 26.07.2021 умисно, систематично вчиняв акти домашнього насильства, що підтверджується показаннями потерпілої, постановами суду у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , які оскаржені ним не були.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчинені ним кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.

Призначаючи покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої і позицію прокурора.

Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного та особу обвинуваченого, те, що він не одружений, утриманців не має, проживає з матір`ю, непрацевлаштований, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом F10.30 (Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю,) не військовозобов`язаний, раніше судимий.

Також суд бере до уваги поведінку обвинуваченого під час розгляду справи. Не зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав, суд не вбачає в його діях (поведінці) каяття та осуду своїх дій, а тільки бажання уникнути відповідальності.

Таким чином, суд не вбачає, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшуючих обставин при призначенні покарання обвинуваченому, як і не вбачає, згідно ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин, при призначенні покарання обвинуваченому.

У судових дебатах, прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаного кримінального проступку і призначити йому покарання у виді арешту та з врахуванням невідбутого покарання у вигляді громадських робіт, шляхом часткового складання остаточно призначити 5 місяців арешту.

Ккрім того, прокурор просив до набрання вироком законної сили, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , запобіжних захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Потерпіла ОСОБА_2 шодо призначення покарання, просила суд не позбавляти її сина волі, так як вона не хоче залишитися одна без підтримки, у той час як в країні йде війна та зима не за горами.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, позицію прокурора та потерпілої сторони, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ст.126-1 КК України у виді арешту.

На думку суду та у відповідності до ст. 50 КК України, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Беручи до уваги, що кримінальне правопорушення, за яке засуджується обвинувачений, вчинене ним до постановлення попереднього вироку Іванківського районного суду Київської області від 20.08.2021 року, за яким його було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт та відповідно до довідки органу пробації від 08.11.2022 року, невідбуте ОСОБА_1 покарання за цим вироком становить 80 годин громадських робіт, остаточне покарання йому має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України, у виді арешту, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання, невідбутого за вироком суду від 20.08.2021 року, виходячи з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день арешту.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Арешт не накладався.

З метою забезпечення виконання вироку щодо покарання у виді арешту, суд вважає за необхідне обрати підсудному ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, негайно.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного судом покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Іванківського районного суду Київської області від 20.08.2021 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України громадські роботи у арешт, та остаточно призначити покарання ОСОБА_1 , за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) місяців 10 (десять) днів арешту.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу обрати у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 2 місяці, взявши під варту із зали судових засідань суду, негайно.

Строк відбуття покарання обчислювати з 08.11.2022 року, за правилами, передбаченими ч. 1, 5 ст. 72 КК України, зарахувавши у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 08.11.2022 року, до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копія вироку прокурору та засудженому вручається негайно після закінчення судового засідання.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя