Справа № 953/5436/22
н/п 1-кп/953/861/22
"24" жовтня 2022 р. м.Харків
Київський районний суд м.Харкова
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,
Зазначив, що з часу вилучення його майна пройшло більше 8 місяців, повідомлення про підозру йому не повідомлялося, слідчих дій з ним проведено за 8 місяців не було, він жодним чином не причетний до подій, які прописані у фабулі кримінального провадження та вилучене в нього майно жодним чином не є будь-яким доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тим більше речовим.
Станом на жовтень 2022 року кримінальне провадження з обвинувальним актом направлено до суду, обвинуваченим є тільки ОСОБА_5 (справа № 953/5436/22).
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 при вирішенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, належного ОСОБА_6 , покладався на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, згідно положень якого обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За правилами ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вказується у вищезазначеній ухвалі слідчого судді від 21.01.2022, арешт на майно був накладений, оскільки воно відповідало критеріям ст. 98 КПК України та мало значення речових доказів у кримінальному провадженні, зберегли в собі сліди кримінального правопорушення, мобільні телефони використовувалися під час вчинення злочинів та є знаряддями та засобами вчинення злочинів, документи мають доказове значення у кримінальному провадженні, накопичувачі інформації містять в собі інформацію щодо вчиненого злочину, а стосовно вилучених грошових коштів маються достатні підстави вважати, що вони здобуті злочинним шляхом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідності скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169-170, 174, 315, 316, 369-372, 376 КПК України, суд,
П о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1