Справа № 577/4965/21
Провадження № 1-кп/577/111/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" грудня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника органу провенції ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі обвинувальний акт відносно:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українець, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, студента 2 курсу ВПТУ №19 м. Шостка, фактично мешкає в АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.05.2020 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_3 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, учня 2 курсу ДПТНЗ КПАЛ, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.05.2020 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 121 ч. 2 КК України, -

Встановив:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строк якого продовжений до 24.00 год. 29 грудня 2022 року.

Звернувшись з відповідним клопотанням прокурор пропонує продовжити ОСОБА_8 цей запобіжний захід, обґрунтовуючи тим, що ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу і передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення не перестали існувати на даний час, що і обумовлює продовження раніше визначеного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечують задоволенню клопотання і вважають, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечить виконання підсудним покладених процесуальних обов`язків.

Законний представник ОСОБА_6 , а також представник органу провенції ОСОБА_7 , кожен окремо, не заперечують задоволенню клопотання.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Враховуючи, що кримінальне провадження не може бути завершено до спливу строку раніше визначеного запобіжного заходу з об`єктивних обставин (не з`явився адвокат ОСОБА_12 , який захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 ), а ризики, наведені прокурором, які були підставою для обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, зокрема можливість переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, на що вказує тяжкість інкримінованих злочинів, один із яких насильницького характеру проти життя та здоров`я особи, наявність непогашеної судимості, а також перебування в розшуку та вчинення інкримінованих злочинів в період іспитового строку, продовжують існувати і до теперішнього часу не зменшились, слід дійти висновку про підвищену суспільну небезпечність підсудного та необхідність продовження саме раніше обраного запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також суд бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст.131 КПК), з огляду на необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_8 від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання.

Отже, прокурором доведено, що встановлені обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.

Відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобіганню спробам, зазначених у пунктах 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, посилання сторони захисту на пом`якшення запобіжного заходу не заслуговує на увагу.

Керуючись: ст.ст. 331 ч.3, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 24 години 10 лютого 2023 року, без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а для обвинуваченого протягом того ж строку з дня отримання копії.

СуддяОСОБА_1