Справа № 175/2666/22
Провадження № 1-кп/175/134/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю потерпілого: ОСОБА_4

за участю захисника: адвоката ОСОБА_5

за участю обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000344 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

29 липня 2022 року, приблизно об 11 годині 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї біля будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_4 не менше чотирьох ударів ножем, який тримав у правій руці, в область тулуба та щелепи. У такий спосіб обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 такі тілесні ушкодження: ножове проникаюче поранення грудної клітини ліворуч; лівосторонній пневмоторакс; ножове проникаюче поранення правої половини грудної клітини; ножове поранення обличчя з ушкодженням лицевої артерії та лівого плеча, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається, приносить свої вибачення потерпілому за скоєне ним кримінальне правопорушення та просить суд суворо не карати.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю таких доказів, що були досліджені та перевірені судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений це його син. Того дня між ним та обвинуваченим виникла сварка, під час якої обвинувачений взяв ніж і наніс йому один удар ножом в область шиї, чим порізав йому артерію і у нього полилася кров, після чого обвинувачений наніс йому ще декілька ударів ножом, скільки саме він не пам`ятає. Він вирвався і побіг до сусідів, які викликали швидку і поліцію. Після цього його забрали у лікарню, де він лікувався. Покарання просить призначити найсуворіше відповідно до вимог закону;

- протоколом огляду місяця події від 29 липня 2022 року з додатком до нього фототаблицями, згідно з якими було проведено огляд території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На подвір`ї, а також між господарською спорудою і будинком на клумбі та ґрунті були виявлені нашарування речовини бурого кольору. На подвір`ї та клумбі були виявлені дві пари капців, які розташовані в хаотичному порядку. Біля господарської будівлі за будинком серед бур`янів було виявлено та вилучено ніж (саморобний), з клинком довжиною 15,5 см, шириною 2,5 см, товщиною 0,8 мм, та руків`ям у виді металевої трубки довжиною 11,5 см, діаметром 2 см. На ножі були виявлені нашарування речовини бурого кольору;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 липня 2022 року з додатком до нього відеозаписом, згідно з якими ОСОБА_6 детально відтворив обставини та механізм заподіяння ним 29 липня 2022 року тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 серпня 2022 року, з довідкою до нього, згідно з якими свідок ОСОБА_8 за формою обличчя, розрізом очей, формою носа, вух і підборіддя, зачіскою впізнав свого батька ОСОБА_6 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 447 від 23 серпня 2022 року, згідно з яким при дослідженні зразка крові потерпілого ОСОБА_4 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком судово-медичної експертизи № 447/1 від 23 серпня 2022 року, згідно з яким при дослідженні зразка крові ОСОБА_6 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком судово-медичної експертизи № 447/2 від 02 вересня 2022 року, згідно з яким в слідах на сорочці ОСОБА_6 (об`єкти № 1 10) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові в об`єктах № 1 10 виявлений антиген В, а в об`єктах № 1 7, 9 ще й ізогемаглютинін анти-А, що не виключає можливості утворення всіх вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Оскільки об`єкти дослідження № 1 10 могли бути утвореними за рахунок крові особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення вказаних слідів як за рахунок крові потерпілого ОСОБА_4 , так і за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки кров їх обох належить саме до вказаної групи;

- висновком судово-медичної експертизи № 544 від 12 вересня 2022 року, згідно з яким в слідах на поверхні клинка наданого на дослідження ножа (об`єкт № 1) та на поверхні рукоятки цього ножа (об`єкт № 2) встановлено наявність крові та виявлений білок людини. На рукоятці ножа в об`єкті № 2, окрім того встановлена також домішка поту. Клітини епітелію з ядрами та мікрочастки тканин людини в об`єктах № 1 2 не виявлені. Статева належність крові в об`єктах № 1 2 не встановлена через непридатність для цитологічного обліку формених елементів крові, статева належність поту в об`єкті № 2 не встановлена через відсутність клітин епітелію з ядрами. При встановлені групової належності крові в об`єкті № 1 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0. При встановлені групової належності крові та поту в об`єкті № 2 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження крові, виявленої в слідах на поверхні клинка ножа (об`єкт № 1), не виключає можливості її походження від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_4 та (або) від підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки кров їх обох належить до вищевказаної групи. Так як на поверхні рукоятки ножа (об`єкт № 2) було виявлено кров з домішкою поту та виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, то можна припустити, що кров та піт в даному об`єкті може походити від особи (осіб) з групою крові АВ з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Однак, не можна також виключити змішування крові та поту на рукоятці ножа від осіб, крові яких властиві виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. В останньому випадку не виключається домішок крові та (або) поту на рукоятці ножа (об`єкт № 2) від потерпілого ОСОБА_4 та (або) від підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки їх крові властивий саме антиген В ізосерологічної системи АВ0, який також був виявлений при дослідженні в об`єкті № 2;

- висновком судово-медичної експертизи № 100Е від 13 вересня 2022, згідно з яким при судово-медичній експертизі у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: ножове проникаюче поранення грудної клітини ліворуч; лівосторонній пневмоторакс; ножове проникаюче поранення правої половини грудної клітини; ножове поранення обличчя з ушкодженням лицевої артилерії та лівого плеча (за даними медичної документації), що спричиненні від дії гострого предмету, обладаючого колюче-ріжучими властивостями, які могли утворитися в термін, який вказаний в постанові слідчого та медичній документації, а саме 29 липня 2022 року. Усі виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по признаку небезпеки для життя. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь враженості виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_4 , а також відомі обставини справи та показання обвинуваченого ОСОБА_6 , на які він вказав під час слідчого експерименту від 30 липня 2022 року, а саме: «наніс один удар стиснутим кулаком правої руки по лівому плечу батька … тримаючи ніж у стиснутому кулаці правої руки почав наносити удари у наступній послідовності: один удар у ліву ділянку шиї, після чого пішла кров; один удар у ліву половину грудної клітини, звідки також почала йти кров … забрав ніж та наніс два удари ножом у черевну порожнину … я змінив розташування ножа в руці, та наніс один удар в спину…» не виключена можливість, що вони могли бути утворені при механізмі, на який вказує підозрюваний ОСОБА_6 при проведенні слідчого ескперементу від 30 липня 2022 року;

- речовими доказами: ножом, сорочкою салатового кольору зі слідами речовини бурого кольору, змивами з рук та зрізами нігтьових пластин обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Дослідження інших доказів у цьому провадженні з урахуванням думки учасників судового провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом не здійснювалось.

Оцінюючи показання, які дав суду потерпілий ОСОБА_4 , суд вважає їх правдивими та такими, що не суперечать іншим зібраним у провадженні доказам, а тому підстав не приймати за основу зазначені показання у суду немає.

Суд, аналізуючи вищезазначені докази, вважає, що ці докази є належними, допустимими та достовірними, вони є взаємопов`язаними, такими, що узгоджуються між собою та підтверджують один одного, мають значення для цього кримінального провадження, а їх сукупність є достатньою для висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, доведена під час судового розгляду поза розумним сумнівом.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 є особою, раніше не судимою за законом, він офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, який посягає на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я особи, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, так само як і положень ст. 75 КК України судом не встановлено.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, так само, під час судового провадження до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді утримання під вартою, який в подальшому ухвалою суду був продовжений. При цьому жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити той самий тримання під вартою.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичної затримки з 07 години 10 хвилин 30 липня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити той самий тримання під вартою.

Речові докази: диск із відеозаписом допиту підозрюваного залишити в матеріалах кримінального провадження; ніж, сорочку салатового кольору, паперовий конверт із залишками змивів і витяжок на ниточках марлі та контрольним зразком марлевої серветки, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000391, знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: