У Х В А Л А

Справа № 183/192/23

№ 1-кс/183/192/23

05 січня 2023 року м.Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 04.01.2023 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, який не має на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

Згідно поданого клопотання слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що04 січня 2023 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходився на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 , де побачив у останнього коробку з жіночими черевиками 41 розміру. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, а саме: вищезазначеної коробки з жіночим взуттям.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 04 січня 2023 року приблизно о 13 годині 02 хвилини, продовжуючи знаходитися на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не зважаючи на заборону ОСОБА_7 забирати його речі, з метою припинення опору потерпілого ОСОБА_7 , наніс йому не менше двох ударів кулаком рук в область обличчя, після чого ОСОБА_5 заволодів майном, яке належить ОСОБА_7 , а саме: коробкою із жіночими черевиками 41 розміру.

Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду, а також тілесні ушкодження у вигляді забою щелепи.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Вказаний факт 04 січня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

04 січня 2023 року об 13.30 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України..

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою запобігання переліченим ризикам, слідчий та прокурор просять застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків зазначених в п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказані в клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні просив у клопотанні відмовити. Зазначив, що не має наміру впливати на свідків.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказав, що ризик впливу на свідків прокурором не доведено. Запобігти іншим ризикам можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Так, під час судового розгляду встановлено, що у провадженні Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 04.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

04 січня 2023 року о 13.30 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України..

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

При розгляді письмових доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру у скоєнні кримінальних правопорушень обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 не одружений, офіційно не працевлаштований, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за скоєне кримінальне правопорушення, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Враховуючи що свідки проживають з підозрюваним в одному населеному пункті, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 26.03.2018 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців, звільнений 23.09.2020 по відбуттю покарання. На шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину в період непогашеної судимості.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 УПК України, слідчий суддя вважає, що запобігти зазначеним ризикам за допомогою більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства, а тому

На думку слідчого судді альтернативний захід у вигляді застави не запобігатиме ризикам, наявність яких встановлено при обранні запобіжного заходу та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 . З огляду на наведене вважаю, що підозрюваному не слід визначати заставу згідно з ч.4 ст.183 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193,194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 березня 2023 року включно.

Строк дії ухвали - до 03 березня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 09 січня 2023 року о 09:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1