Справа № 305/2022/21
Номер провадження 1-кп/305/209/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ділове, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 12 червня 2021 року, біля 00 годин 02 хвилини, в нічний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки, разом з пасажирами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 , рухаючись по автомобільній дорозі Н-9 сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», з м. Рахів у напрямку с.Ділове, а саме, по вулиці 16 Липня в с. Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, напроти будинку №50, діючи всупереч вимогам п.п. 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не забезпечив безпеку руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину дороги зліва на право по ходу руху вказаного автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди смерть ОСОБА_9 настала через поєднану тупу травму голови, грудної клітки та нижніх кінцівок у вигляді перелому кісток правої гомілки, множинних переломів ребер, двобічного гемоторакса, забою легень, субарахноїдального крововиливу в ділянці мозочка, що ускладнилось травматичним шоком, який і став безпосередньою причиною його смерті.

Причина смерті підтверджується даними судово-медичного дослідження: перелому 3-8 ребер зліва, 4-8 ребер справа по передньопідпаховій лінії; двобічного гемоторакса, крововиливу в паренхіму легень; крововиливів в м`які тканини грудної клітки; відкритого перелому кісток правої гомілки; множинні садна голови, тулуба та кінцівок; ран правої гомілки; двобічного гемоторакса, забою легень, субарахноїдального крововиливу в ділянці мозочка. Набряк речовини головного мозку. Вогнищевий субплевральний інфільтративно-деструктивний крововилив у препараті легень, поєднаний з фокальною емфіземою. Повнокров`я мозкової речовини нирок на фоні часткової анемізації капілярів клубочків. Дистрофічні зміни нефротелію. У досліджуваних органах ознаки гострого порушення реології крові.

Вищевказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого і по відношенню до живих осіб, згідно наказу №6 п.п.2.1.1. МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_10 порушив вимоги п..п. 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, якими визначено:

- п.2.3. ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом;

- п.12.3 ПДР - У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п.12.4 ПДР - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

- п.12.9 «б» ПДР - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7».

Невиконання водієм ОСОБА_10 вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме, смертю ОСОБА_9 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість свою визнав частково та пояснив, що 12 червня 2021 року, близько опівночі, керував власним автомобілем, їхав з м. Рахів у напрямку с.Ділове, Рахівського району. В його автомобілі знаходилися пасажири, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В селі Костилівка напроти будинку №50, проявив неуважність до дорожньої обстановки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину дороги зліва на право по ходу руху вказаного автомобіля. Часткове визнання винуватості полягає в тому, що на його думку, погодні умови та дії пішохода ОСОБА_9 , який знаходячись у стані алкогольного сп`яніння переходив дорогу у неосвітленому місці, в тому числі, стали причиною дорожньо-транспортної пригоди. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні ствердив, ОСОБА_9 , який помер в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 12 червня 2021 року, був його сином. На місце події він прийшов після того як йому зателефонували , тому будь-які обставини події йому невідомі. Заявлений ним, як потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди просить залишити без розгляду. При обранні міри покарання обвинуваченому просить врахувати, що обвинувачений відшкодував йому шкоду завдану злочином та обрати ОСОБА_4 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Окрім зазначених вище показів, винуватість ОСОБА_4 доводиться й перевіреними у ході судового розгляду письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, оглядом встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться по вул. 16-го липня в с. Костилівка №50, біля бару "Магніт", Рахівського району Закарпатської області, ділянка дороги пряма в плані, з асфальтобетонним, зволоженим, чистим станом покриття; труп розміщений згідно схеми ДТП. До протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди додані: схема ДТП, фототаблиці до протоколу огляду місця ДТП (а.п. 87-100).

Відповідно до висновку експерта №1318 від 24.06.2021 в результаті проведеної судово-токсикологічної експертизи крові з вени громадянина ОСОБА_4 , 1999 р.н., в крові не виявлено: метиловий, етиловий н-пропіловий, н-бутиловий, н-аміловий спирти та їх ізомри (забір крові проведено 12.06.2021, 01 год 15 хв. (а.п. 102-106).

Протоколом огляду транспортного засобу від 15.07.2021 встановлено, що в передній лівій та правій чатині автомобіля деформований капот, ліве крило, праве крило, права дверка, розбите вітрове скло, пошкодження в лівій частині характерні для наїзду на пішохода; пошкодження в правій передній частині характерні для наїзду на бетонну огорожу. До протоколу огляду транспортного засобу від 15.07.2021 додані фототаблиці із знімками вигляду транспортного засобу та пошкоджень на ньому (а.п. 107-111).

З висновку експерта №68 від 12.06.2021, слідує, що смерть громадянина ОСОБА_9 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки та нижніх кінцівок у вигляді, перелому кісток правої гомілки, множинних переломів ребер, двобічного гемоторакса, забою легень, субарахноїдального крововиливу в ділянці мозочка що ускладнилося травматичним шоком, яка й стала безпосередньою причиною смерті його. Причина смерті підтверджується даними суд-мед.дослідження: переломів 3-8 ребер зліва, 4-8 ребер справа по передньопідпаховій лінії, двобічного гемоторакса, крововилив в паренхіму легень, крововиливів в мякі тканини грудної клітки, відкритого перелому кісток правої гомілки, множинні садна голови, тулубу та кінцівок, рани правої гомілки а також даними додатковими судово-гістологічних методів дослідження (Морфологічні ознаки субарахноїдального крововиливу у ділянці мозочка. Набряк речовини головного мозку. Вогнищевий субплевральний інфільтративно-деструктивний крововилив у препараті легень, поєднаний з фокальною емфіземою. Повнокровя мозкової речовини нирок на фоні часткової анемізації капілярів клубочків. Дистрофічні зміни нефротелію. У досліджуваних органах ознаки гострого порушення реології крові). При суд-мед. дослідженні трупа гр-на ОСОБА_9 виявлені тілесні пошкодження у вигляді відкритого перелому правої великогомілкової та малогомілкової кісток, забійної рани правої гомілки, саден передньої поверхні правої гомілки. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмету по ударному механізму спричинення, якими могли бути виступаючі деталі кузова автомобіля, в момент спричинення тілесних пошкоджень потерпілий знаходився в вертикальному положенні або близькому до нього повернутий передньою правою частиною тіла до травмуючого засобу та вкладаються в строк пригоди, що мала місце 12.06.2021. Вище вказані тілесні пошкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого і по відношенню до живих осіб згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р. п. 2.1.1. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Переломи 4-8 ребер справа по передньопідпаховій лінії, 3-8 ребер зліва по передньопідпаховій лінії, двобічного гемоторакса, крововилив в паренхіму легень, крововиливів в мягкі тканини грудної клітки, саден на правій боковій поверхні грудної клітки між передньо підпаховій і середньопідпаховій лініями, садна на відстані 3.5 см. до низу від вищеописаного, садна в правій боковій поверхні черева на відстані 1.0 см. до низу від реберної дуги, садна яке займає всю передньо-бокову поверхню лівої половини грудної клітки та черева. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок здавлення тіла між колесом автомобіля та дорожнім покриттям по механізму здавлення та ковзання та вкладаються в строк пригоди, що мала місце 12.06.2021. Вище вказані тілесні пошкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого і по відношенню до живих осіб згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 р. п. 2.1.1. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вище вказані тілесні пошкодження не знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті потерпілого і по відношенню до живих осіб згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р. п. 2. 3. 5., їх слід кваліфікувати як легкі тілесні пошкодження, що не привели до короткочасного розладу здоров`я. Всі вище вказані тілесні ушкодження могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові і є характерними для ДТП, а саме наїзду легковим автомобілем на пішохода. Згідно висновку експерта №1383 судово-токсикологічного дослідження від 05.07.21 р.: в крові виявлено етиловий спирт в концентрації - 3.13% що по відношенню до живих осіб відноситься до тяжкого отруєння алкоголем. Не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери (а.п. 120-125).

Висновком експерта №СЕ-19/107-21/5185-ІТ від 22.07.2021, встановлено, що на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля "Volskwagen Passat" р.н.р RLS Польської Республіки, знаходилась у непрацездатному стані через пошкодження, система рульового керування досліджуваного автомобіля "Volskwagen Passat" р.н.р RLS Польської Республіки знаходилась у непрацездатному стані через пошкодження. Деформації та пошкодження, які спричинили до втрати працездатності гальмової системи, системи рульового керування та системи освітлення і світлової сигналізації автомобіля "Volskwagen Passat" р.н.р RLS Польської Республіки утворились під час ДТП - у момент дії на автомобіль значних короткочасних ударних навантажень (а.п. 127-137).

З висновку експерта №СЕ-19/107-21/5185-ІТ від 22.07.2021, вбачається, що на автомобілі "Volskwagen Passat" р.н.р RLS Польської Республіки, наявні сліди, що характерні для контактування з пішоходом, які знаходяться в передній лівій частині автомобіля. Наїзд автомобіля "Volskwagen Passat" р.н.р RLS Польської Республіки, на пішохода відбувся на проїзній частині дороги, в межах фіксації слідів гальмування в місці, що передує початку фіксації слідів "уламок пластмаси переднього бампера", "пачка від сигарет" та "ботінок №1" (а.п. 139-145).

З висновку експерта №СЕ-19/107-21/6193-ІТ від 04.08.2021, слідує, що в момент застосування водієм екстреного гальмування в умовах даної пригоди, швидкість транспортного засобу "Volskwagen Passat" В5 RLS-1235 становила величину близько 76.6-80 км/год. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля марки "Volskwagen Passat" В5 RLS-1235 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці пішохід ОСОБА_9 повинен керуватися вимогами пунктів 4.7 та 4.1 (а,б) Правил дорожнього руху України ( а.п. 147-151).

Довідкою про погодні умови, виданою начальником Закарпатського обласного центру з гідрометеорології від 19.10.2021 Василем Манівчуком стверджено, за даними найбільш репрезантативної до території розташування с. Костилівка Рахівського району Закарпатської області метеорологічної станції Рахів, погодні умови, які спостерігалися 11 червня 2021 року, 21:00 МСЧ - температура повітря -14,4 тепла; вітер відсутній; вологість -93%; хмарність - 7 балів; видимість - 20 км; опади відсутні. 12 червня 2021 року: 00:00 МСЧ температура повітря -13,8 тепла; вітер 40 (північно-східний) 1 м/с; вологість -93%; хмарність - 7 балів; видимість - 20 км; опади відсутні (а.п.152-153).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.10.2021, слідує, що ОСОБА_4 , у присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , пояснив наступне, що 11.06.2021, біля 23 години 40 хвилин, він керував автомобілем марки "Volskwagen Passat" В5 RLS-1235 реєстрація Польської Республіки, та разом з пасажирами, рухався по центральній автодорозі в с. Костилівка, у напрямку с. Луг Рахівського району. Швидкість його руху становила біля 70 км/год. При цьому в нього було включено ближнє світло фар. Під час руху він звернув увагу, що із зустрічної смуги руху на його смугу руху перебігає проїздну частину дороги пішохід, на що він відразу почав гальмувати та зміщуватися праворуч, уникаючи наїзду на пішохода. Однак це не допомогло і відбувся наїзд на пішохода. Після цього в загальмованому стані автомобіль здійснив наїзд на бетонну стінку (огорожу) сільського цвинтаря. ОСОБА_4 також показав місце наїзду на пішохода. Фототаблицями до протоколу слідчого експеременту від 13.10.2021 (т.1, а.п.154-163).

З висновку експерта №СЕ-19/107-21/9115-ІТ від 10.11.2021, слідує, що в даній дорожній ситуації, водій автомобіля "Volskwagen Passat" р.н.р RLS Польської Республіки ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці пішохід гр. ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами пунктів 4.7 та 4.14 (а,б) Правил дорожнього руху України. Для оцінки дій пішоходів, у відповідності з вказаними пунктами, не потрібно спеціальних знань у галузі автотехніки і дана оцінка може бути здійснена органами слідства та суду самостійно. Водій автомобіля "Volskwagen Passat" р.н.р НОМЕР_2 Республіки ОСОБА_4 не мав технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до місця наїзду шляхом застосування екстреного гальмування і уникнути наїзду на пішохода в момент виникнення небезпеки для руху, рухаючись з максимально допустимою швидкістю руху в даних дорожніх умовах. Оскільки, згідно прийнятому визначенню "небезпека" і "перешкода для руху" при зміні дорожньої обстановки спричиненої появою пішохода на смузі руху автомобіля, не відноситься до визначення "перешкода" для руху", то можливість його об`їзду не досліджувалась, так як водій в цьому випадку, приймаючи рішення, маб би прогнозувати перетинання не з самим об`єктом, а з гіпотетичною точкою його можливого перебування, і рухомий об`єкт в любий момент часу може змініти темп і напрямок руху. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки "Volskwagen Passat" р.н.р RLS Польської Республіки ОСОБА_4 , дотримуючись вимог пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху та рухаючись з максимально дозволеною швидкістю в даних дорожніх умовах, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування трансортного засобу в момент виникнення небезпеки для руху. Тому, з технічної точки зору, невідповідність у діях водія вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, є у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 165-172).

Допитавши обвинуваченого, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що достовірність доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, не викликає сумніву, винуватість обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Водночас, захисник ОСОБА_5 у своїй захисній промові, що міститься в матеріалах справи зазначає, що протокол слідчого експеременту від 13.10.2021, висновок експерта від 04.08.2021, висновок експерта від 10.11.2021, на підставі ст.ст.84-87 КПК України не можуть бути визнані судом допустимими та належними доказами, через недостовірність даних, взятих у їх основу та через процесуальні порушення при їх виконанні.

Позицію сторони захисту щодо визнання недопустими у кримінальному провадженні протоколу слідчого експеременту від 13.10.2021, висновку експерта від 04.08.2021 та висновку експерта від 10.11.2021 суд не бере до уваги, через наступне.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011від 20.10.2011р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Згідно ч.1 ст.317 КПК України документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Щодо висновків експерта №СЕ-19/107-21/6193-ІТ від 04.08.2021; №СЕ-19/107-21/9115-ІТ від 10.11.2021, суд не погоджується з такою позицією захисту, оскільки на думку суду, вказані експертизи проведені у передбачений законом спосіб, експерти попереджалися про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причини від виконання покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не скористалися своїм правом заявлення клопотання про допит експертів в судовому засіданні про призначення повторних, комісійних експертиз, тощо.

Інших доказів, про те що зазначені висновки є недопустимими доказами, захисником не було надано. Його сумніви є лише припущенням, нічим не підтверджені, та не спростовані жодним чином.

Згідно Закону України «Про дорожній рух» за №3353-ХІІ від 30.06.1993 року, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті людини, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані щодо його особи: позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність претензій з боку потерпілого, повне відшкодування заподіяної кримінальним правопорушення шкоди, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме з`явлення із зізнанням, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до висновку досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення є середньою. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк є можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих громадян.
Також суд враховує і ту обставину, що згідно висновку експерта №1383 судово-токсикологічного дослідження від 05.07.21 в крові ОСОБА_9 , виявлено етиловий спирт в концентрації - 3.13%, що по відношенню до живих осіб відноситься до тяжкого отруєння алкоголем.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.
При цьому, визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушеь. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України (в редакції закону, чинній на час вчинення діяння) якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, враховуючи позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, категорично заперечує щодо призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував шкоду, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому призначення покарання у виді реального позбавлення волі буде становити «особистий надмірний тягар для особи», в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Водночас, суд також враховує, що злочин був вчинений обвинуваченим через грубе порушення правил безпеки дорожнього руху, в тому числі, водій ОСОБА_10 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перевищив максимальну швидкість. Такі дії водія стали причиною смерті громадянина ОСОБА_9 .

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, що прямо передбачено санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілим ОСОБА_11 слід залишити без розгляду.

Водночас, згідно матеріалів кримінального провадження речовим доказом являється автомобіль марки «Фольцваген Пасат В5», реєстрації номер НОМЕР_3 Польської Республіки, який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_4 , належить громадянину Польщі, але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 . При цьому саме свідоцтво про технічну реєстрацію транспортного засобу зазначеного автомобіля органом досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження не додано. У постанові про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.06.2021, орган досудового розслідування зазначив вид, марку, номерний знак транспортного засобу, визнаного в якості речового доказу. Таким чином, арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2021 на зазначений автомобіль, по вступу вироку в законну силу, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати.

Процесуальні витрати, що становлять вартість проведених інженерно-транспортних експертиз, в сумі 4 118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 88 копійок підлягають до стягнення із обвинуваченого в користь держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати: 1372 (одну тисячу триста сімдесят дві) гривні 96 копійок, за проведення інженерно-транспортної експертизи за №5185-ІТ; 1029 (одну тисячу двадцять дев`ять) гривень 72 копійки; за проведення інженерно-транспортної експертизи за №5177-ІТ; 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 10 копійок, за проведення інженерно-транспортної експертизи за №6193-ІТ; 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 10 копійок, за проведення інженерно-транспортної експертизи за №9115-ІТ; всього на загальну суму 4118, 88 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 88 копійок, в користь держави.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 18.06.2021 на: автомобіль марки «Фольцваген Пасат В5», реєстрації номер НОМЕР_3 Польської Республіки, який згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_4 , нележить громадянину Польщі, але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , а також змиви з керма, коробки передач та подушок безпеки вище вказаного транспортного засобу, які поміщено в паперові пакети "НПУ ГСУ", по кримінальному провадженню №0000175 від 12.06.2021 розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України по вступу вироку в законну силу, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Фольцваген Пасат В5», реєстрації номер НОМЕР_1 Республіки, що знаходиться на майданчику тимчасового утримання Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу, повернути ОСОБА_4 ; змиви з керма, коробки передач та подушок безпеки вище вказаного транспортного засобу, які поміщено в паперові пакети "НПУ ГСУ", що знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів, з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.
Головуюча: ОСОБА_1