Номер провадження: 11-кп/813/1939/22
Справа № 947/8395/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року м. Одеса

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
захисника- адвоката: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_9
ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одеса кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 12.04.2022 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду міста Одеса від 03 серпня 2022 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, гр-на України, освіта середня, не працюючого офіційно, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, гр-на України не одруженого, маючого вищу освіту,офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_10 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання:
-за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;
-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2020 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, визначивши остаточне покарання ОСОБА_10 у виді 5 (п`ять) років 2 (двох) місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_10 до набрання вироку суду законної сили залишено без змін тримання під вартою, обчислюючи термін відбування призначеного покарання з моменту його фактичного затримання, тобто з 13.04.2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Одеської філії АТ «Укртелеком» грошові кошти на суму 4164, 45 грн., в рахунок відшкодуванням матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України та призначено покарання:
-за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
-за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_9 до набрання вироку суду законної сили залишено без змін тримання під вартою, обчислюючи термін відбування призначеного покарання з моменту його фактичного затримання, тобто з 13.04.2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Одеської філії АТ «Укртелеком» грошові кошти на суму 4164, 45 грн., в рахунок відшкодуванням матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Речові докази по кримінальному провадженню, згідно постанови слідчого від 13.04.2022 року повернуто представнику потерпілого.

Згідно вироку 11.04.2022 року о 13:30 год., ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Шклярука, біля будинку № 8, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, відкрили кришку каналізаційного люку звідки за допомогою ножа шляхом демонтажу таємно викрали кабель зв`язку ТПпЗП30х2х0,4, довжиною 77 метрів, належний ОФ АТ «Укртелеком», вартістю 2373, 91 грн.
Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальний збиток вказаному товариству на зазначену суму.
12.04.2022 року о 04:30 год., ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, біля будинку № 7/3 діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, відкрили кришку каналізаційного люку звідки за допомогою ножа шляхом демонтажу таємно викрали кабель зв`язку ТПпЗП30х2х0,4, довжиною 43 метрів, належний ОФ АТ «Укртелеком», вартістю 4191, 21 грн.
Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальний збиток вказаному товариству на зазначену суму.
13.04.2022 року о 13:00 год., ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, відкрили кришку каналізаційного люку звідки за допомогою ножа шляхом демонтажу таємно викрали кабель зв`язку ТПпЗП30х2х0,4, довжиною 58 метрів, належний ОФ АТ «Укртелеком», вартістю 1763, 78 грн.
Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення намагалися зникнути з місця події,, однак були затримані співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

На даний вирок суду прокурором була подана апеляційна скарга в якій він значив, що не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчинені цих злочинів вважає, що вказаний вирок суду таким, що підлягає скасуванню стосовно ОСОБА_9 та скасуванню стосовно ОСОБА_10 : у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме: не зазначення в мотивувальній частині вироку підстав для задоволення цивільного позову ОФ АТ «Укртелеком», а в резолютивній частині вироку - рішення про даний цивільний позов; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - застосування закону, який не підлягає застосуванню, а саме: ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , хоча підстав для застосування вимог цієї статті Кримінального кодексу України не вбачається; незаконне виключення з обвинувачення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 кваліфікуючої ознаки вищевказаних кримінальних правопорушень - вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище, та незастосування закону, який підлягає застосуванню при призначенні покарання ОСОБА_9 , а саме ч. 4 ст.70 КК України щодо невідбутого останнім покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2022, а також у зв`язку з невідповідністю покарання ОСОБА_9 ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.
Просить вирок Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2022 стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 ч. 4 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню і тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_9 і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно ОСОБА_9 призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 та остаточно призначити покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2022 стосовно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 ч. 4 ст. 185 КК України скасувати у частині доповнення кваліфікуючої ознаки вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме вказавши, що вчинення таємного викрадення чужого майна та закінчений замах на дане викрадення - поєднане з проникненням у інше сховище.
Доповнити мотивувальну частину вироку стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині кваліфікації дій даних обвинувачених, вказавши, що вчинення ними таємного викрадення чужого майна та закінчений замах на дане викрадення - поєднане з проникненням у інше сховище.
Зазначити в мотивувальній частині вироку підстави для задоволення цивільного позову ОФ АТ «Укртелеком», а саме, що підставами для його задоволення є підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у таємному викраденні майна потерпілого на загальну суму 6565 грн 12 коп. та закінченого замаху на таємне викрадення даного майна на загальну суму 1763 грн. 78 коп., а в резолютивній частині вироку - рішення про задоволення даного цивільного позову та стягнення солідарно з даних обвинувачених на користь потерпілого майнової шкоди, спричиненої вчиненими ними кримінальними правопорушеннями на суму 6565 грн 12 коп.
Виключити зі вступної частині вироку суд зазначення, що ОСОБА_9 відбув покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин згідно вироку Київського районного суду м.Одеси від 20.01.2022 року.
В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, адвокатів та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які просили відхилити апеляційні вимоги прокурора, в в дебатах учасники провадження залишився на своїх позиціях, останнє слово ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які просили відмовити в апеляції прокурору, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Положеннями ст. 368 КПК України передбачено вичерпний перелік питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку, зокрема згідно яких суд визначає міру покарання, яка має бути призначена обвинуваченому, і чи повинен він її відбувати, які обов`язки слід покласти на особу в разі її звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог п. 2 ч. З ст. 374 КПК України у мотивувальний частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частині) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених обставин тощо.
Так, ч.1 ст.129 КПК України закріплено, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляції прокурора про те, що згідно вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову, а на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення про цивільний позов, однак в порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону суд не значив в мотивувальній частині вироку підстави для задоволення цивільного позову ОФ АТ «Укртелеком», а в резолютивній частині вироку - рішення про даний цивільний позов.
Так, ч.1 ст.69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши зє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, з перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.І ст.69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
На підставі п.З вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форми вини, мотиву, мети, способу, стадії вчинення, і т.ін.). Відповідно до п. 1 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що в порушення вимог ч.1 ст.69 КК України суд безпідставно визнав обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 - визнання вини, зобов`язання відшкодувати матеріальні збитки, щире каяття, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем мешкання. Відповідно до п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчинення злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, активне сприяння у розкритті злочину - це надання органам досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Зазначеної поведінки та відношення до скоєних кримінальних правопорушень і бажання виправити ситуацію обвинувачений ОСОБА_9 не проявив, а про вчинені ним кримінальні правопорушення органам досудового розслідування стало відомо від співробітників ОФ АТ «Укртелеком». Крім того, згідно вироку суду ОСОБА_9 сприяв у розкритті кримінального правопорушення, однак судом не вказано саме якого, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні 3 кримінальних правопорушень.
Також, судом безпідставно при призначенні покарання ОСОБА_9 враховано позитивну характеристику за місцем мешкання, оскільки останній в поточному році вже втретє притягується до кримінальної відповідальності за вчинення 3 кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність бажання виправити ситуацію та негативно характеризує його. Не можливо визнати обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 зобов`язання відшкодування завданих потерпілому матеріальних збитків та визнання вини.
Також, судом належним чином не врахована особа ОСОБА_9 , раніше неодноразово судимого, не працевлаштованого, суспільна небезпека вчинених ним трьох тяжких злочинів, не враховані конкретні обставини цих кримінальних правопорушень, а саме те, що обвинувачений вчинив злочини за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану . Такі дії вказують на послідовну кримінальну спрямованість дій обвинуваченого ОСОБА_9 .
З урахуванням викладеного, висновок суду про можливість застосування до засудженого більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкціями ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 69 КК України, протирічить вимогам чинного законодавства, є безпідставним, необґрунтованим і таким, що не відповідає меті покарання щодо виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів, а тому є явно несправедливим унаслідок його м`якості.
У вступній частині вказаного вироку суд помилково зазначив що ОСОБА_9 відбув покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин згідно вироку Київського районного суду м.Одеси від 20.01.2022, хоча відповідно до довідки з ДУ «Центр пробації» Київського районного відділу від 25.04.2022 ОСОБА_9 покарання за цим вироком не відбув.
Також, судом першої інстанції при винесенні вироку не застосований закон, який підлягає застосуванню при призначенні покарання ОСОБА_9 , а саме: а саме ч. 4 ст.70 КК України щодо невідбутого останнім покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2022, яким останньому призначене покарання у вигляді 2 місяців 10 днів арешту .
Таким чином, суд, призначивши покарання ОСОБА_9 , незаконно виключивши з його обвинувачення кваліфікуючу ознаку вищевказаних кримінальних правопорушень - вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище, безпідставно застосувавши ст.69 КК України та не застосувавши ч.4 ст.70 КК України, допустив неправильне застосування кримінального закону та призначив невідповідне ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого покарання внаслідок його м`якості, що відповідно до п.4 ч.І ст.409, ст.ст.413,414 КПК України тягне за собою скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку стосовно нього у частині кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання.
Також, суд, призначивши покарання ОСОБА_10 , незаконно виключивши з його обвинувачення кваліфікуючу ознаку вищевказаних кримінальних правопорушень - вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище, що відповідно до п.4 ч.І ст.409, ст.ст.413,414 КПК України тягне за собою скасування вироку суду першої інстанції в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 ..

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414,420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2022 стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 ч. 4 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню і тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_9 та ухвалити новий вирок, яким:
визнати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану, та призначити йому за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на 5 років 1 місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно ОСОБА_9 призначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2022 стосовно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України скасувати у частині доповнення кваліфікуючої ознаки вчинених, ним кримінальних правопорушень, а саме вказавши, що вчинення таємного викрадення чужого майна та закінчений замах на дане викрадення - поєднане з проникненням у інше сховище.
Кваліфікувати дії ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану
Доповнити мотивувальну частину вироку стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині кваліфікації дій даних обвинувачених, вказавши, що вчинення ними таємного викрадення чужого майна та закінчений замах на дане викрадення - поєднане з проникненням у інше сховище.
Зазначити в мотивувальній частині вироку підстави для задоволення цивільного позову ОФ АТ «Укртелеком», а саме, що підставами для його задоволення є підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у таємному викраденні майна потерпілого на загальну суму 6565 грн 12 коп. та закінченого замаху на таємне викрадення даного майна на загальну суму 1763 грн. 78 коп., а в резолютивній частині вироку - рішення про задоволення даного цивільного позову та стягнення солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь Одеської філії АТ Укртелеком майнової шкоди, спричиненої вчиненими ними кримінальними правопорушеннями на суму 6565 грн 12 коп.
Виключити зі вступної частині вироку суд зазначення, що ОСОБА_9 відбув покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин згідно вироку Київського районного суду м.Одеси від 20.01.2022 року.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з моменту отримання копії вироку, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до касаційного суду.

Судді :