Провадження № 1-кп/947/369/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000263 від 17.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2021 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Востаннє, 27.01.2023 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено до 26.03.2023 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який станом на теперішній час, продовжено.

Обвинувачений ОСОБА_5 утримується в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до суду останнього не було доставлено, оскільки доставка осіб з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» неможлива під час воєнного стану на території України. Судове засідання в режимі відео конференції провести неможливо, у зв`язку з тим, що в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відсутнє електропостачання.

Враховуючи зміст листа Верховного суду від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» допускається розгляд клопотань щодо запобіжний заходів без участі обвинуваченого.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 . Вказане клопотання прокурор оголосив, підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що заявлені прокурором ризики є необґрунтованими, обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, наразі хворіє на тяжкі захворювання, відповідно до чого просила обрати домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При продовженні дії запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, а саме: наявність ризиків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд також враховує сформовану практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Щодо розумності строку тримання під вартою, на що звертає увагу сторона захисту, слідчий суддя враховує рішення в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, в якому ЄСПЛ зазначив, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Так, суд враховує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, оскільки розповсюдження психотропних речовин завдає істотної шкоди суспільним інтересам, життю та здоров`ю людини, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючи дані обвинуваченого, суд приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування обвинуваченого від суду, не зменшився та продовжує існувати та відхиляє заперечення сторони захисту щодо його недоведеності прокурором.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленому ризику можливо лише шляхом продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом 05.10.2022 року по кримінальному провадженню було призначено судову-медичну експертизу, на вирішення якої, зокрема, було поставлено питання якою хворобою (хворобами) хворіє обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час утримується в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», проте на даний час висновок експерта на адресу суду не надійшов.

Відповідно до чого, у суду відсутні підстави вважати, що обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо утримувати в умовах слідчого ізолятора через тяжкий стан здоров`я.

Викладені обставини, які на теперішній час спростовані не були, в сукупності з фактичними обставинами даного кримінального провадження, на думку суду, свідчать, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на теперішній час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 22.05.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1