справа № 208/473/23
№ провадження 1-кс/208/214/23
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в межах кримінального провадження № 0000059 від 29.09.2022 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карачі, Пакістан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого монтажником ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ УКРАЇНА», на утриманні маючого одну неповнолітню дитину, одруженого, раніше несудимого, -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним погодженим з прокурором клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, діючи умисно при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений час, з невстановленого джерела незаконно придбав патрони, які є бойовими припасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби, тобто ОСОБА_4 , цілком розуміючи, що придбані ним патрони, являються боєприпасами, переніс їх до місця зберігання, а саме до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де почав їх зберігати з метою збуту.

30.11.2022 в період часу з 10 год. 10 хв. по 10 год. 20 хв. з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_4 , пов`язаної зі збутом бойових припасів без передбаченого законом дозволу, оглянуто та передано громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора Кам`янської окружної прокуратури № 388 т від 10.11.2022 про проведення контролю за вчиненням злочину, грошові кошти на загальну суму 13000 (тринадцять тисяч) гривень двадцятьма шістьма купюрами номіналом по 500 гривень, з серіями та номерами ЦБ1966522, БГ8582713, ЕЄ5904263, ВД6279119, ЦБ1534751, АА6238874, АЕ8037599, ЄБ0612380, ЦА8728285, ВЕ3183850, ЗВ4566531, АВ3830177, ЗВ2393843, АЗ4601580, ХД5860915, АГ3936731, АЗ1477372, ГБ2711270, ЄЄ2838773, ГБ1258711, ЕД7181600, ЗВ0262568, ЦБ5128535, СГ8983590, ФЗ7597892, ЛА2356465.

В подальшому 30.11.2022, в період часу з 11.32 годин до 11.56 годин, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_7 та перебуваючи в приміщенні гаража № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 продав патрони, в кількості 972 шт., за гроші в сумі 13000 (тринадцять тисяч) гривень, тобто незаконного збув громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше придбані ним боєприпаси.

Після чого, ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції вказані бойові припаси. Відповідно до висновків судових експертиз зброї:

- №СЕ-19/104-22/38496-БЛ, від 14.12.2022, надані на дослідження 358 (триста п`ятдесят вісім) патронів є боєприпасами - 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року. Придатні для стрільби;

- №СЕ-19/104-22/38494-БЛ, від 29.12.2022 надані на дослідження 420 (чотириста двадцять) патронів є боєприпасами 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, із кулею «ПП» зразка 1992 року підвищеної пробивної здатності. Надані на дослідження патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї автоматів «АК- 74», «АКС-74», «АКС-74У», кулемета «РПК-74» та їх модифікацій. Придатні для стрільби;

- №СЕ-19/104-22/38492-БЛ, від 18.01.2023 надані на дослідження 191 (сто дев`яносто один) патрон є боєприпасами 5,45 мм проміжними патронами з кулями «ПП» зразка 1992 року підвищеної пробивної дії. Придатні для стрільби. Надані на дослідження 3 (три) патрона є боєприпасами 5,45 мм проміжними патронами з кулями «ПС» зразка 1974 року зі сталевим осердям.

Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які ОСОБА_4 , носив, зберігав, придбав та збув, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у носінні, зберіганні, придбані, збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, у невстановленому під час досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання зброї без відповідного дозволу, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, незаконно придбав у невстановлений під час досудового розслідування спосіб запал із маркуванням «УЗРГМ-2 77-80 583», запал із маркуванням «TENNMEK DM 82N L0T07-DN-90», гранату із маркуванням «RG-4 s18/85irv 95wxh TNT s29/85», корпус гранати із маркуванням «HGR-SPLINT DM-61 LOT 07-DN-91», запал із маркуванням «FUZE M213 NAM20M 039-004», запал із маркуванням «HGRZ DM82A3 LOSDNMO5D0015», запал із маркуванням «GRENADE,HAND,FRAG,DELAY, M67 COMP B DAZ21C022-014», корпус гранати DM-51 із оборонним чохлом, який має вибухову речовину із маркуванням «HGR SPRENG DM51A2 LOS DNM05E0019» (оборонний чохол із маркуванням «HGR SPLITTER DM51A2 DNM05E0019»), без передбаченого законом дозволу та у невстановлений під час досудового розслідування дату і час, переніс до квартири АДРЕСА_4 , та у гараж № НОМЕР_2 , розташований у ГБК «Лівобережний-1» за адресою: м. Кам`янське, вул. Єлізаветівське шосе, 4, де почав незаконно зберігати вказану вибухову речовину до моменту проведення обшуку.

30.01.2023 у період часу з 13.48 год. до 14.32 год. було проведено обшук гаражу № НОМЕР_2 , розташований у ГБК «Лівобережний-1» за адресою: м. Кам`янське, вул. Єлізаветівське шосе, 4, в ході якого було виявлено та вилучено запал із маркуванням «УЗРГМ-2 77-80 583», запал із маркуванням «TENNMEK DM 82N L0T07-DN-90», гранату із маркуванням «RG-4 s18/85irv 95wxh TNT s29/85», корпус гранати із маркуванням «HGR-SPLINT DM-61 LOT 07-DN-91».

Окрім того 30.01.2023 у період часу з 14.52 год. до 15.47 год. було проведено квартири АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено запал із маркуванням «FUZE M213 NAM20M 039-004», запал із маркуванням «HGRZ DM82A3 LOSDNMO5D0015», запал із маркуванням «GRENADE,HAND,FRAG,DELAY, M67 COMP B DAZ21C022-014», корпус гранати DM-51 із оборонним чохлом, який має вибухову речовину із маркуванням «HGR SPRENG DM51A2 LOS DNM05E0019» (оборонний чохол із маркуванням «HGR SPLITTER DM51A2 DNM05E0019»).

Згідно висновку експерт №СЕ-19/104-23/3726-ВТХ від 31.01.2023 запал із маркуванням «УЗРГМ-2 77-80 583» є найбільш ймовірно модернізованим уніфікованим запалом ручних грант типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який найбільш ймовірно відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, неодноразово вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив, що повідомлена підозра є підтвердженою зібраними доказами у їх сукупності. Враховуючи підстави, зазначені у ст. 194 КПК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні провину не визнав, стосовно зброї, зазначив, що це друзі попросили, він допоміг продати. Стосовно ризиків, зазначив, що не має наміру переховуватись чи скоювати інше правопорушення. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 зазначила, що підозра за другим епізодом не обґрунтована, оскільки не було проведено експертизи. Ризики, наведені слідчим та прокурором, є недоведеними та необґрунтованими. Так, підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, раніше не притягався до відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом з матір`ю, має неповнолітню дитину, офіційно працює. Зазначене повністю спростовує ризик переховування та вчинення іншого правопорушення. Вважаючи на зазначене, адвокат просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або ж, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити мінімальний розмір застави, який буде співрозмірний з матеріальним становищем підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 31.01.2023 року складено та повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до рішень Європейского суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Також Європейський суд у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, наявність обґрунтованості підозри, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:показаннями свідків, протоколами огляду, огляду речей та документів, висновками експерта.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

При прийнятті рішення, щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, як позбавлення волі на строк до семи років.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

1.Переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду:

Підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, що може спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин. При цьому підозрюваний вже неодноразово вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, особливо враховуючи те, що обидва вказані кримінальні правопорушення вчинені в умовах воєнного стану, що вказує на те що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі та схильний до їх порушення.

2.Вчините інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний вже не вперше вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами. В тому числі один злочин був пов`язаний зі збутом боєприпасів, що вказує на те, що він у подальшому може вчиняти кримінальні правопорушення з метою заробітку коштів.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Щодо посилання підозрюваного на необґрунтованість підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. З досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження вбачається, що зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Наявність же будь-яких обставин, що є суперечливими, або свідчать про наявність даних, які підлягають перевірці, є завданням органу досудового розслідування під час розслідування справи з метою підтвердження або спростування підозри, яка стала підставою для затримання, що повинно підтвердити або спростувати підозру.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

За таких обставин, враховуючи майновий стан підозрюваного та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, те, що підозрюваний неодноразово раніше судимий за вчинення злочинів майнової спрямованості, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, застава здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати в межах кримінального провадження № 0000059 від 29.09.2022 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29 березня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює грошовій сумі розміром 214 720 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень).

У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 29 березня 2023 року включно:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає Дніпропетровська обл., м. Кам`янське без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1