Справа № 308/1807/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000187, відомості про яке 23.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України,

ВСТАНОВИВ:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали означеного клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , у якому він просить слідчого суддю накласти арешт на речі, які вилучені в ході огляду місця події від 22 01.2023 а саме на:

- DVD - диск, який упаковано в паперовий конверт НПУ СУ;

- DVD - диск, який упаковано в паперовий конверт НПУ СУ.

Внесене клопотання обґрунтоване таким.

Слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 23.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2023 о 10.12 годин надійшло повідомлення зі служби 102 про те що 22.01.2023 о 09.59 годин за адресою м.Ужгород, вул.Тельмана,2 а невідома особа розповсюджує на СД дисках порнографічні відео.

В ході проведення огляду місця події від 22.01.2023 за адресою: м.Ужгород, вул.Тельмана, 2а було виявлено і вилучено DVD - диск, який упаковано в паперовий конверт НПУ СУ, DVD - диск, який упаковано в паперовий конверт НПУ СУ.

Вищевказані речі було вилучено СОГ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

На момент звернення з цим клопотання вживаються заходи щодо призначення ряду судових експертиз, виконання яких буде доручено експертам Закарпатського НДЕКЦ МВС України.

Посилається на те, що на даний час в органу досудового розслідування існує достатньо підстав вважати, що речі надані до огляду є знаряддями та засобами вчинення злочинів, або набуті кримінально протиправним шляхом, тобто є речовими доказами.

За таких обставин не накладення арешту на вказані речі та, як наслідок, їх повернення власнику може призвести до втрати речових доказів, оскільки такі можуть бути знищені, спотворені або сховані ним з метою ускладнення чи взагалі унеможливлення доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, однак подав заяву в якій клопотання підтримав та просив розглянути у його відсутності. У зв`язку із скороченими термінами розгляду даної категорії клопотань та відсутністю перешкод розгляду клопотання у відсутності власника, слідчий суддя розглядає таке у відсутності сторін.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення заявленого клопотання по суті, слідчий суддя встановив таке.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000187 від 23.01.2023 підтверджено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у межах вищевказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України.

Також зі змісту згаданого витягу вбачається, що внесення відомостей про вчинення кримінальне правопорушення зумовлене тим, що22.01.2023 о 10.12 годин надійшло повідомлення зі служби 102 про те що 22.01.2023 о 09.59 годин за адресою м.Ужгород, вул.Тельмана,2 а невідома особа розповсюджує на СД дисках порнографічні відео.

Вказане органом досудового розслідування попередньо кваліфіковано за ч.2 ст.301 КК України.

У ході проведення огляду місця події від 22.01.2023 за адресою: м.Ужгород, вул.Тельмана, 2а було виявлено і вилучено DVD - диск, який упаковано в паперовий конверт НПУ СУ, DVD - диск, який упаковано в паперовий конверт НПУ СУ.

Згідно з постановою старшої слідчої СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області б/н від 23.01.2022 відповідні DVD диски визнані речовими доказами.

Постановою старшої слідчої СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області б/н від 23.01.2023 призначено мистецтвознавчу експертизу.

Виходячи з наявності підстав для накладення арешту на майно, прокурор звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Вирішуючи подане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя виходив з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абзац перший частини 3 статті 170 КПК України).

Таким чином, накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів допускається без повідомлення певній особі про підозру та може накладатися на майно будь-якої фізичної.

Згідно з частиною 1 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За правилами частини 2 цитованої норми у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На переконання слідчого судді, клопотання слідчого наведеним вимогам процесуального закону відповідає.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що перелік обставин, персоніфікованих статтею 91 КПК України, підлягає встановленню в межах досудового розслідування безвідносно до обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення, що забезпечує дотримання принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України та який покладає на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого обов`язок всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження.

Слідчий суддя встановив, що у межах кримінального провадження №0000187 від 23.01.2023 здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України.

Об`єктивну сторону вказаного кримінального правопорушення утворює вчинення будь-якої із зазначених у диспозиції ст.301 КК України дій, тобто ввезення в Україну творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру їх виготовлення, зберігання, перевезення чи інше переміщення або їх збут чи розповсюдження, а також примушування до участі в їх створенні.

Водночас предметом злочину, передбаченого ч.2 ст.301 КК, є матеріальні носії інформації порнографічного характеру

Тобто необхідність накладення арешту обумовлена предметом кримінального правопорушення, яке розслідується.

За правилами ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя зауважує, що до локального предмета доказування при арешті майна з метою збереження речових доказів відносяться: наявність достатніх даних, що вказують на можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна (фактична підстава); внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; відповідність майна критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, а саме: майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, являє собою гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення; належність майна будь-якій фізичній або юридичній особі; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (умови арешту майна).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У цьому контексті, на переконання слідчого судді, слушними є твердження сторони обвинувачення про те, що не накладення арешту на відповідні речі та, як наслідок, їх повернення власнику може призвести до втрати речових доказів, оскільки такі можуть бути знищені, спотворені або сховані ним з метою ускладнення чи взагалі унеможливлення доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Підсумовуючи викладене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись статтями 22, 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на речі, які вилучені в ході огляду місця події від 22 01.2023, а саме на:

- DVD - диск, який упаковано в паперовий конверт НПУ СУ;

- DVD - диск, який упаковано в паперовий конверт НПУ СУ.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1