Справа № 682/1864/22
Провадження № 1-кп/682/189/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000258 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Славута Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, з вищою освітою, зареєстрованний та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації Збройних Сил України, протитанкіста окремого протитанкового взводу 2-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, в силу ст. 89 КК України не судимого,

- за ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

03 березня 2022 року ОСОБА_4 призваний під час загальної мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до Збройних Сил України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №3 від 09 березня 2022 року молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу, призначено на всі види забезпечення, вважається таким, що посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Згідно ст. ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, молодший сержант ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Разом із тим, молодший сержант ОСОБА_4 у порушення вимог вищевказаного законодавства, перебуваючи за місцем свого проживання умисно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 20 вересня 2022 року близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи у квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесну суперечку з гр. ОСОБА_5 , яка є його рідною матір`ю, після чого, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, долонею лівої руки наніс потерпілій ОСОБА_5 не менше 10 (десяти) ударів в область голови, шиї, лівого вуха, лівої руки чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: синця ділянки правої щоки, синця ділянки лівої щоки, синця завушної ділянки справа, синця завушної ділянки зліва, підшкірної гематоми тильної поверхні лівої кисті, які в своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 , прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.

14.10.2022 року потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтвердив обставини його вчинення.

Потерпіла підтвердила факт примирення з обвинуваченим.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України, що відноситься до приватного обвинувачення, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 14.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000258.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1