Справа № 466/7046/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/28/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

13 січня 2023 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вивчивши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2022 року щодо перерахунку строку попереднього ув`язнення,

встановив :

Засуджений ОСОБА_3 звертався до суду першої інстанції з клопотанням про зарахування йому в строк відбування покарання часу перебування під цілодобовим домашнім арештом та часу перебування у державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» у зв`язку з розглядом кримінальних проваджень з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 подана з порушенням вимог ст. 396 КПК України.

При перевірці поданої засудженим апеляційної скарги на предмет відповідності її вимогам ст. 396 КПК України, суддя-доповідач встановив наступне.

19 вересня 2022 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова було відмовлено засудженому ОСОБА_3 у задоволенні його клопотання про зарахування в строк відбування покарання часу перебування під цілодобовим домашнім арештом та часу перебування у державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» у зв`язку з розглядом кримінальних проваджень з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дану ухвалу ОСОБА_3 оскаржив в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу 21.09.2022, тобто в семиденний строк передбачений КПК України на оскарження ухвали суду першої інстанції, а саме подав апеляційну скаргу 21.09.202. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06.12.2022 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 19.10.2022 - залишено без змін. При цьому в ухвалах судів першої та апеляційної інстанції було детально роз`яснено засудженому підставі для відмови у перерахунку строку попереднього ув`язнення та вказано, що термін перебування під домашнім арештом не входить до строку, який може бути врахований у порядку ч.5 ст. 72 КК України, оскільки в цей строк враховується тільки перебування обвинуваченого під вартою.

Під варту ОСОБА_3 був взятий 30.07.2019 у зв`язку з його затриманням по виконанню вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2017, яким призначено покарання за ч.2 ст.15- ч.2 ст. 185, ч.2 ст15- ч.2 ст. 186, ч.4 ст.710, ч.1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. По цьому провадженню до засудженого ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід - домашній арешт, який залишено було до вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга засудженим ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 19.09.2022 повторно подана 21.10.2022, тобто за межами строку на апеляційне оскарження, однак була повернута в суд першої інстанції для усунення недоліків і надійшла у Львівський апеляційний суд зі справою 12.01.2023. Клопотання про поновлення строку апелянт не ставить.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. Крім того чинним кримінальним законодавством не передбачено повторний розгляд в апеляційному порядку рішення, яке вже було на розгляді в суді апеляційної інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 395, 398, 399 КПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 подану на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2022 року щодо перерахунку строку попереднього ув`язнення, повернути апелянту.

Суддя ОСОБА_2