Провадження №1-кп/205/212/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000778 від 09 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям м.Петропавловська Сєвєро-Казахської області Республіки Казахстан, громадянина України, освіта неповна середня, розлученого, раніше не засудженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2016 року до 08 липня 2017 року, а починаючи з 09 липня 2017 року та до повноліття дитини - не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 . Проте, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях ухилення від сплати аліментів. Так, обвинувачений ОСОБА_5 , починаючи з 09 липня 2017 року, тривало ухилявся від обов`язку зі сплати аліментів, а в період часу з 02 квітня 2019 року до 01 листопада 2021 року, почав злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на виклики державного виконавця та попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів не реагував, виплат по аліментам не здійснював та іншої матеріальної допомоги не надавав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість по аліментам, за період часу з 02 квітня 2019 року до 01 листопада 2021 року в сумі 124835,77 грн. та на загальну суму 200783,19 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_6 , на користь матері - ОСОБА_4 , до повноліття дитини. Аліменти він не сплачував із особистих міркувань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 200783,19 грн.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до повноліття дитини на їх користь. Але обвинувачений ОСОБА_5 аліменти не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 200783,19 грн.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- копією свідоцтва про народження дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16);

- копією рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року, згідно з якими ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2016 року до 08 липня 2017 року, а починаючи з 09 липня 2017 року та до повноліття дитини - не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 (а.с.18-19);

- копією виконавчого листа, виданого на підставі рішень Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року (а.с.27-28);

- копіями викликів та попереджень Новокодацького ВДВС м.Дніпро про необхідність погашення заборгованості по аліментам (а.с.32, 33, 36, 37);

- довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_5 , згідно якої заборгованість останнього по аліментам станом на 01 листопада 2021 року складає 200783,19 грн. (а.с.23-26, 69-73).

Таким чином, допитавши обвинуваченого та потерпілу, а також дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, характеризується задовільно.

Обставин, які б пом`якшували, або обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення та позиції прокурора, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1