Справа № 953/1489/23
н/п 1-кс/953/1764/23
"06" березня 2023 р. м. Харків
Слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працевлаштованого оператором верстатів з ПК в ТОВ «Машгідропривід» (перебуває в неоплачуваній відпустці з 24.02.2022 року), інвалідності не має
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 111 ч.2 КК України,
В провадження Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено та який триває до теперішнього часу.
У ході досудового розслідування встановлено, що у громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на території м. Харкова, у невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 29 листопада 2022 року виник злочинний умисел, направлений на надання іноземній організації або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.
Так, ОСОБА_8 у період 29 листопада 2022 року 03 грудня 2022 року, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, налагодив контакт з представником спецслужб країни-агресора РФ за допомогою додатку для спілкування «Telegram».
У подальшому, ОСОБА_8 у період грудня 2022 року лютого 2023 року систематично отримував у додатку для спілкування «Telegram» від представника спецслужб країни-агресора РФ завдання направлені на встановлення місць проживання, розташування та переміщення особового складу ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, отримання інформації щодо об`єктів критичної інфраструктури м. Харкова, а також на збір інших відомостей, які можуть бути використанні в проведенні підривної діяльності проти України.
Так, ОСОБА_8 , у вказаний проміжок часу, перебуваючи на своєму робочому місці, за адресою свого проживання, а також під час повсякденної життєдіяльності у м. Харкові на виконання поставлених йому завдань збирав інформацію про місця проживання та установчі дані керівного складу ЗС України, інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, їх особистий та службовий транспорт, про місця тимчасового та постійного розташування особового складу та техніки ЗС України, а також інформацію про об`єкти критичної оборонної промисловості, які в подальшому передавав вказаному представнику спецслужб країни-агресора РФ за допомогою додатку для спілкування «Telegram».
Згідно інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України та Харківського гарнізону Міністерства оборони України, за розташуванням об`єктів, інформація щодо яких була передана ОСОБА_8 представникам спецслужб країни-агресора РФ, здійснювалось розташування особового складу та автомобільної техніки підрозділів ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, а також виконання завдань, спрямованих на відсіч збройної агресії РФ проти України. Передача вказаної інформації у розпорядження країни-агресора надасть можливість проводити заходи направлені на нанесення шкоди підрозділам ЗС України та іншим військовим формуванням залученим до надання відсічі збройної агресії, а також здійснювати розвідувально-підривну діяльність спрямовану на підрив суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості України, її обороноздатності.
04.03.2023 в порядку, визначеному ст. 208, 615 КПК України, ОСОБА_8 був затриманий співробітниками УСБУ в Харківській області.
04.03.2023 року ОСОБА_8 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.
У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв?язку з чим просить обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без альтернативи внесення застави.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання в повному обсязі, навів доводи на підтримання його обґрунтованості та доцільності.
Слідчий підтримав заявлене клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_8 просив застосувати до нього домашній арешт.
Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, визначених в ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне зазначити наступне.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
Вина підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , під час якого було винайдено та вилучено мобільні телефони за допомогою яких останній підтримував зв`язок з представником спецслужб країни агресора РФ;
-протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, під час яких зафіксовано факт отримання від представника спецслужб країни агресора РФ завдань ОСОБА_8 та їх виконання;
-відповідями з Адміністрації Державної прикордонної служби України та Харківського гарнізону Міністерства оборони України, в яких вказується про належність номеру абонента, від якого ОСОБА_8 отримував завдання, представнику ФСБ РФ, а також вказується про достовірність переданої ним інформації та загрози, які це може спричинити.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Оцінюючі здобуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для висновку про причетність особи до інкримінованого злочину, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_8 міг вчинити це кримінальне правопорушення, а відтак підозра є обґрунтованою.
Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.
Щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя набуває висновку про їх доведеність стороною обвинувачення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`ятнадцяти років до довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує і той факт, що набуття ОСОБА_8 тісних зав`язків з представниками збройних формувань країни агресора рф, дає підстави вважати про його негативну налаштованість проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які забезпечують національну безпеку України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави, що також свідчить про можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду та перешкоджати здійсненню швидкого та об`єктивного досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя не виключає, що ці зв`язки можуть бути використані підозрюваним з метою переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_8 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, а також той факт, що ОСОБА_8 є громадянином України, однак має паспорт громадянина Російської федерації, має повнолітню доньку котра проживає за межами держави Україна, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час існує ризик того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Оскільки стороною обвинувачення обґрунтовується існування цього ризику лише щодо іншого свідків слідчий суддя оцінює наявність цього ризику лише вчастині впливу на зазначених осіб.
Оцінюючи можливість впливу на свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.
Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.
З урахуванням того, що на сьогоднішній час досудовим розслідуванням встановлено , що ОСОБА_8 неодноразово, а протягом тривалого часу з грудня 2022 рок у по лютий 2023 року передавав інформацію представникам спец-служб країни-агресора рф, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику продовження скоєння кримінального правопорушення.
Водночас слідчий суддя критично ставиться до ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки посилання на нього є формальним та не підтверджується жодними матеріалами долученими до клопотання.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.
За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.
Оскільки стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та який передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, характеру та обставин справи, особи ОСОБА_8 , дійшов висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням наведеного не здатне запобігти встановленим ризикам.
Так, безпосередньо кримінальне правопорушення в скоєні якого підозрюється ОСОБА_8 не відноситься до злочину яке спричиняє загибель людей, однак зважаючи на війну котра йде на території держави Україна, своїми діями ОСОБА_8 сприяв здійсненню окупаційними військами такої діяльності , котра спричинила загибель людей.
Крім того, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114--2, 258-258--5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями109-114-2,258-258-5,260,261,437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою. Отже це є імперативна норма, визначена законодавцем.
Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, без визначення суми застави.
Згідно до протоколу затримання особи , ОСОБА_8 був затриманий 04 березня 2023 року.
Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали до 2 травня 2023 року, включно.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1