ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 ,

представника підрозділу з ювенальної превенції ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/10436/22 (пр. № 1-кп/201/242/2023), відомості про яке 10 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001613, стосовно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Родинське Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Родинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 Покровської міської ради Донецької області, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня «Нікопольської гімназії № 18», раніше судимого 03 червня 2022 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком два роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбачено ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення

09 листопада 2022 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, тобто під час дії воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, на час вчинення злочину строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, у обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували біля буд. АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел на відкрите викрадення належного ОСОБА_10 майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, у зв`язку з чим обвинувачені вступили в злочину змову, розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину.

Співучасники злочину, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підбігли ззаду до потерпілого ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_4 наніс останньому два удари в область голови, а потім спільно з ОСОБА_5 , долаючи супротив потерпілого, почали в різній послідовності наносити останньому удари руками, ногами в область голови та інші частини тіла, позбавивши можливості ОСОБА_10 чинити активний супротив, внаслідок чого потерпілий впав на землю.

Після застосування до потерпілого ОСОБА_11 насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, однак яке заподіяло легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, обвинувачений ОСОБА_12 , з метою доведення злочинного умислу до кінця на очах у потерпілого, а також інших перехожих, схопив обома руками за шию потерпілого та став утримувати останнього декілька хвилин, чим обмежив того у рухах, а в цей час обвинувачений ОСОБА_5 , скориставшись нагодою, витягнув з кишені одягнутих на ОСОБА_11 джинсів мобільний телефон марки «iPhone 13 PRO MAX», imey: НОМЕР_1 , чорного кольору, об`ємом пам`яті 128 GB, вартість якого становить 41 100 грн, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» ( НОМЕР_2 ), яка матеріальної цінності немає, після чого обвинувачені залишили місце вчинення злочину, побігши у невідомому напрямку, таким чином отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_13 свою вину у вчиненні злочину визнали в повному обсязі та підтвердили фактичні обставини справи щодо вчиненого ними діяння, яке викладене в обвинуваченні, зокрема про те, що в час та місці, зазначені в обвинувальному акті вони дійсно відкрито викрали майно, належне потерпілому ОСОБА_11 , до якого застосували насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, після чого вони зникли з місця події.

Вирішуючи обвинувачення по суті на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд робить висновок про винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_13 у пред`явленому обвинуваченні з наступних мотивів.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Протоколом огляду місця події від 10 листопада 2022 року з фотознімками до нього (т. 1, а.с. 7-9) зафіксовано місце вчинення злочину, а саме ділянку місцевості, яка розташована біля буд. № 37 по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, де виявлено чорну кепку з білим надписом, яка, як повідомив потерпілий ОСОБА_11 належить одному із обвинувачених. Вказану річ за результатами слідчої дії було вилучено та опечатано, як таку, що має значення для кримінального провадження для подальшого долучення до матеріалів справи у якості речового доказу.

Протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 11 листопада 2022 року (т. 1, а.с. 23-25; а.с. 26-28) встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 серед осіб пред`явлених для впізнання на фотознімках впізнав осіб, які підлягали впізнанню ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , при цьому особа, яка впізнає, повідомила, що впізнала останніх за рисами обличчя, зокрема формою носа, брів, очей, вух, губ, а також формою та кольором зачіски, оскільки такі особи 09 листопада 2022 року приблизно о 23 годині 00 хвилин біля буд. № 37 по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі відкрито викрали у нього майно, застосовавши до нього насильство.

Протоколом слідчого експерименту від 11 листопада 2022 року з фотознімками до нього (т. 1, а.с. 123-129) перевірено і уточнено відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дії, обстановки, обставин, події, зокрема потерпілий ОСОБА_11 показав як в час та місці вчинення злочину у нього було відкрито викрадено мобільний телефон, при цьому обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_13 до нього було застосовано насильство, що виразилося у нанесенні йому великої кількості ударів в різні частини тіла, після чого ОСОБА_4 тримав його за шию, а ОСОБА_13 витягнув з кишені його джинсів мобільний телефон, з яким обвинувачені залишили місце події.

Протоколом слідчого експерименту від 11 листопада 2022 року з фотознімками до нього (т. 1, а.с. 130-136) перевірено і уточнено відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дії, обстановки, обставин, події, зокрема свідок ОСОБА_14 показала як в час та місці вчинення злочину обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_13 було заподіяно потерпілому ОСОБА_11 велику кількість ударів в різні частини тіла, після чого ОСОБА_4 утримував потерпілого за шию, а ОСОБА_13 витягнув з кишені джинсів останнього мобільний телефон, з яким обвинувачені залишили місце події у напрямку, на який вказала свідок.

Висновком судово-медичної експертизи № 3195е від 15 листопада 2022 року (т. 1, а.с. 46-47) встановлено, що у потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній та нижніх повіках правого ока в проекції внутрішнього кута з переходом на проекцію гайморової пазухи праворуч, двох саден на спинці носу праворуч, в лобній області ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер, локалізацію, ступінь ознак загоєння виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони були отримані незадовго до моменту огляду, тобто у час вчинення злочину. Вказані тілесні ушкодження могли бути утворені від дії тупого твердого предмета (предметів), частина яких, можливо, з обмеженою контактуючою поверхнею.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 3068 від 15 листопада 2022 року (т. 1, а.с. 33-38) встановлено, що станом на 09 листопада 2022 року ринкова вартість викраденого майна мобільного телефону марки «iPhone 13 PRO MAX», чорного кольору, об`ємом пам`яті 128 GB становить 41 100 грн.

Отже, дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, оцінюючи надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що вони у своїй сукупності є взаємопов`язаними та достатніми для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд робить висновок про визнання винуватими у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_13 .

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинувачених:

-ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

-ОСОБА_13 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення тяжкого злочину та особи кожного з обвинувачених, зокрема:

- ОСОБА_4 , який свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, вчинив злочин у неповнолітньому віці, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. Водночас обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено. Крім того, згідно з вимог ст.ст. 65, 103 КК України, суд приймає до відома інформацію про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, який є молодою особою, у зв`язку зі смертю матері виховується опікуном бабусею ОСОБА_15 , має статус «дитина сирота», постійне місце проживання, неповну середню освіту, за місцем навчання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться.

До того ж, вирішуючи питання про міру покарання, на підставі ст. 314-1 КПК України, суд враховує інформацію органу ювенальної пробаціїї, що була зібрана уповноваженим представником у досудовій доповіді стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , яким, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а криміногенними факторами, які впливають на поведінку обвинуваченого було встановлено дозвілля та відпочинок, стосунки в сім`ї, стосунки з друзями та однолітками, при цьому виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, позиції сторони обвинувачення прокурора, яка вважала, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити більш м`яке покарання, ніж передбаченого законом, у зв`язку з чим можливо звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, зважаючи на інформацію зібрану органом пробації стосовно обвинуваченого, а також беручи до уваги, що обставин, пом`якшуючих покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 декілька, зокрема останній повністю визнав свою провину, щиро розкаявся, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці та раніше до кримінальної відповідальності не притягався, водночас їх сукупність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки вказує на можливість виправлення обвинуваченого, який усвідомив свою суспільно небезпечну поведінку як протизаконну, що підтвердив під час судового розгляду, то суд, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, вважає за можливе призначити основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті закону України про кримінальну відповідальність за злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , таким чином саме таке покарання буде домірним вчиненому злочину та перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного. При цьому, доходячи такого висновку, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, однак зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном на два роки в порядку, передбаченому ст.ст. 75, 104 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що, на думку суду, буде відповідати конкретним обставинам та наслідкам вчинення кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого. Вказане, разом із встановленими під час судового розгляду обставинам, що пом`якшують покарання, свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям, у зв`язку з чим звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням буде достатнім для його виправлення та посприяє подальшому попередженню нових кримінальних правопорушень;

- ОСОБА_13 , який свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, вчинив злочин у неповнолітньому віці, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. Водночас обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено. Крім того, згідно з вимог ст.ст. 65, 103 КК України, суд приймає до відома інформацію про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, який є молодою особою, перебував на повному державному забезпеченні у закладі Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім» з 28 жовтня 2020 року по 05 березня 2021 року, виховується у родині, яка охоплювалась послугою соціальна профілактика з 24 вересня 2021 року по 11 листопада 2021 року, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, має постійне місце проживання, неповну середню освіту, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться.

До того ж, вирішуючи питання про міру покарання, на підставі ст. 314-1 КПК України, суд враховує інформацію органу ювенальної пробаціїї, що була зібрана уповноваженим представником у досудовій доповіді стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 , яким, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а криміногенними факторами, які впливають на поведінку обвинуваченого було встановлено дозвілля та відпочинок, освіта, навчання і працевлаштування, стосунки в сім`ї, стосунки з друзями та однолітками, при цьому виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, позиції сторони обвинувачення прокурора, яка вважала, що обвинуваченому ОСОБА_13 слід призначити більш м`яке покарання, ніж передбаченого законом, зважаючи на інформацію зібрану органом пробації стосовно обвинуваченого, а також беручи до уваги, що обставин, пом`якшуючих покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 декілька, зокрема останній повністю визнав свою провину, щиро розкаявся та вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, водночас їх сукупність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки вказує на можливість виправлення обвинуваченого, який усвідомив свою суспільно небезпечну поведінку як протизаконну, що підтвердив під час судового розгляду, то суд, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, вважає за можливе призначити основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті закону України про кримінальну відповідальність за злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_13 , таким чином саме таке покарання буде домірним вчиненому злочину та перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного. При цьому, доходячи такого висновку, слід також мати на увазі той факт, що обвинувачений ОСОБА_13 вчинив повторне кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, що є підставою для призначення йому покарання за правилами ст.ст. 71, 103 КК України, а отже останній буде підлягати реальному відбуванню покаранню в умовах ізоляції від суспільства, що буде відповідати принципу невідворотності кримінальної відповідальності.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_13 03 червня 2022 року був засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком два роки, при цьому в період останнього вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_13 остаточне покарання на підставі ст.ст. 71, 103 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком, що, на думку суду, буде відповідати конкретним обставинам та наслідкам вчинення кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, а також буде достатнім для його виправлення та посприяє подальшому попередженню нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

До того ж, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного його покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи та не виїзду за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі судового засідання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 71, 103 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2022 року покарання у виді одного місяця позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у виді чотирьох років та одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування остаточно призначеного ОСОБА_5 покарання строк попереднього ув`язнення та покарання, відбутого частково з 10 листопада 2021 року по 03 червня 2022 року за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2022 року, а також строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 11 листопада 2022 року до дня набрання цим вироком законної з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 3068 від 15 листопада 2022 року у розмірі по 85 (вісімдесят п`ять) грн з кожного.

Речовий доказ кепку чорного кольору марки «Puma», яка зберігається у камері схову речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1020 від 21 грудня 2022 року (т. 1, а.с. 11)) знищити.

Речовий доказ диск DVD-R марки «ESPERANZA» об`ємом 4.7 GB з камер спостереження кафе-бару «UTKABAR» (т. 1, а.с. 153-154) залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1