ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/863/23 Справа № 211/1929/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження № 0000072 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст.121, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку суду першої інстанції, 08.02.2016 року, близько 23.30 години, ОСОБА_8 разом зі своїм приятелем ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вживання спиртних напоїв та наркотичних речовин прийшли в гості до своїх знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , де також проживала бабуся ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього ж дня приблизно о 23.30 години ОСОБА_10 покинув вказану квартиру, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжили вживати алкогольні напої в спальній кімнаті вищевказаного приміщення, притому голосно спілкуючись між собою, чим заважали ОСОБА_12 відпочивати в приміщенні гостьової кімнати даного житла та не зважали на неодноразові зауваження останньої про дотримання тиші.

За вказаних обставин, приблизно о 02.55 годині 09.02.2016 ОСОБА_12 в черговий раз зайшла до приміщення спальної кімнати, квартири за місцем свого проживання та зробила ОСОБА_13 і ОСОБА_9 зауваження, вимагаючи поводити себе тихіше, після чого розвернулася та попрямувала до гостьової кімнати.

Вказане зауваження обурило ОСОБА_8 та викликало у нього гостру неприязнь до ОСОБА_12 , і умисел на спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_12 у гостьовій кімнаті даного житла, де умисно правим ліктем завдав останній одного удару в ділянку правого плеча, у наслідок чого потерпіла ОСОБА_12 впала передньою стороною тулубу на підлогу.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, знаходячись в приміщенні гостьової кімнати квартири АДРЕСА_3 , діючи з метою спричинення потерпілій ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї, схилився над лежачою на підлозі ОСОБА_12 , та близько о 03.00 годині 09.02.2016 умисно, зі значною силою завдав потерпілій ОСОБА_12 близько 10 ударів обома кулаками та один удар правою стопою взутою в кросівок - в голову. Своїми діями обвинувачений заподіяв потерпілій ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вважає, що судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити покарання шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 07.03. 2019 року та остаточно призначити до відбування покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. З мотивувальної частини вироку виключити посилання суду першої інстанції на щире каяття, як на обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного покарання з наступних підстав.

На підставі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 та призначивши мінімальне покарання, суд першої інстанції не надав належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Так, судом належним чином не враховано того факту, що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, яке на підставі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.121 КК України, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_8 будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у помешканні потерпілої, разом з іншими особами продовжив вживати алкогольні напої та наркотичні речовини, не реагуючи на неодноразові зауваження ОСОБА_12 щодо збереження тиші, що викликало у нього обурення та гостру неприязнь, внаслідок чого виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень господарці житла у її власній квартирі.

З цією метою ОСОБА_8 , будучи молодою особою чоловічої статі, фізично значно перевершуючи 70-річну ОСОБА_12 - особу похилого віку, позбавленої можливості належного спротиву та самозахисту, наздогнав потерпілу та умисно правим ліктем завдав їй одного удару в ділянку правого плеча, від якого вона впала на підлогу.

ОСОБА_8 , розуміючи безпорадний стан лежачої на підлозі потерпілої, схилившись над нею, умисно продовжив спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень, зі значною силою наніс ОСОБА_12 ще близько 10 ударів обома кулаками та 1 удар правою стопою взутою у кросівок у важливо життєвий орган - голову, після чого залишивши її, не вважав за необхідне вжити заходів до надання їй медичної допомоги.

Також судом першої інстанції не взято до уваги, що діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_12 спричинено фізичний біль та численні тілесні ушкодження голови, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Судом першої інстанції не враховано обставини, що характеризують поведінку ОСОБА_8 після вчинення інкримінованого злочину у цьому кримінальному провадженні.

07.03.2019 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 , ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 11.08.2020 року звільнення від відбування покарання скасовано.

Тобто, судом першої інстанції не враховано того факту, що після вчинення 09.02.2016 року ОСОБА_8 злочину проти життя та здоров`я особи, він продовжив свою протиправну діяльність, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Вищевказані обставини судом першої інстанцією враховані не повною мірою, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання із ухваленням в цій частині нового вироку.

З вироку вбачається, що вирішуючи питання про обрання ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття обвинуваченого. Проте, щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність.

Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагнення усунути заподіяну шкоду та рішенні більше не вчиняти злочинів. Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступень її соціальної небезпечності.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_8 не змінив своє ставлення до вчиненого правопорушення, оскільки з моменту вчинення злочину та до постановлення судом обвинувального вироку не виявив бажання виправити ситуацію, не вважав за потрібне відшкодувати кошти, витрачені родичами померлої та її лікування та компенсувати їм спричинену моральну шкоду.

Отже, висловлене обвинуваченим у суді першої інстанції щире каяття є удаваним та спрямованим на уникнення покарання, яке б відповідало ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його наслідкам.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, не відповідає тяжкості скоєного злочину і особі обвинуваченого та не буде сприяти його виправленню й попередженню скоєння нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєного злочину, який на підставі ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_8 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з травня 2011 р. перебуває під наглядом з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, за місцем проживання характеризується посередньо, має неповнолітніх дітей ОСОБА_14 2012 року народження та ОСОБА_15 , 2007 року народження.

Згідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише з його ізоляцією від суспільства.

З обліком викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного ОСОБА_8 покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст. 121 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити покарання шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 07.03. 2019 року, остаточно призначивши до відбування покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

З мотивувальної частини вироку виключити посилання суду першої інстанції на щире каяття, як на обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 .

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії вироку.

Судді