Справа № 457/215/23
провадження №1-кс/457/65/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 02 лютого 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000264.

Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дану скаргу,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 02 лютого 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000264. Вважає дану постанову невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим було поверхнево розглянуто клопотання про арешт майна, а саме квартири в АДРЕСА_1 .

На адресу суду скаржниця подала заяву про розгляд поданої скарги у її відсутності. Просила скаргу задоволити.

Слідчий не прибула в судове засідання з невідомих для суду причин, хоча була повідомлена про день, місце і час його проведення, а тому на підставі ч.3 ст.306 КПК України, враховуючи засади кримінального провадження, зокрема змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, розумність строків, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд скарги, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000264,слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В провадженні ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000264, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

30 січня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до слідчої ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області з клопотанням про накладення арешту на майно, у якому просила звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення не відчуження його третім особам, а саме - квартиру АДРЕСА_2 .

Слідча ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 постановою від 02 лютого 2023 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовила.

Як зазначено в ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 1. ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Із зазначених норм процесуального закону вбачається, що розгляд клопотань про арешт майна відноситься до виключної компетенції слідчого судді або суду.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки слідчий відмовивши у задоволенні клопотання про арешт майна діяв поза межами наданих йому нормами КПК України повноваженнями, постанова слідчого ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 02 лютого 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підлягає скасуванню.

Крім того, в своїй скарзі, ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме - квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 140 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги те, що в своїй скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого виконати процесуальні дії, а слідчий суддя під час розгляду скарги не може переймати на себе функції органу досудового розслідування, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження є самостійним у свої процесуальній діяльності, тому слідчий суддя дійшов висновку, що її скарга в цій частині до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 303-307КПК України, с л і д ч и й с у д д я

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 02 лютого 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000264.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1