Справа № 642/266/23
Провадження №1-кп/642/67/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №60000523 від 20.11.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токарівка, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, українця, одруженого, тимчасово непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчинені кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 в вересні 2022 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, умисно, достовірно знаючи, що не проходив встановлену законом процедуру для отримання посвідчення водія, виступив пособником у підробленні посвідчення, яке видається державною установою та надає право керування транспортними засобами, а саме у підробці посвідчення водія НОМЕР_1 виданого 09.09.2022 Центром 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, ОСОБА_3 в вересні 2022 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, знайшов в мережі Інтернет оголошення про продаж посвідчень водія. Так, ОСОБА_3 бажаючи управляти транспортними засобами категорії «А1», «А», «В», «С», але при цьому не проходити навчальні курси в автошколі та не здавати екзамени на знання правил дорожнього руху, зателефонував за вказаним в оголошенні номером невстановленій особі, щодо виготовлення посвідчення на право керування транспортним засобом на його ім`я, тобто ОСОБА_3 за грошову винагороду.

З метою реалізації свого злочинного задуму, ОСОБА_3 виступив в ролі пособника у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, надавши за допомогою свого мобільного телефону невстановленій особі, свої персональні дані, зокрема: фотокопію паспорта громадянина України на власне ім`я, власну фотографію у електронній формі, а також фотокопію власного підпису, чим сприяв у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .

У подальшому невстановлена в ході досудового розслідування особа, домовилася з ОСОБА_3 про зустріч при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, однак, не пізніше 08 год. 40 хв. 19.11.2022, де передала ОСОБА_3 посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий 09.09.2022 Центром 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відповідно до висновку судової техніко- криміналістичної експертизи № 39793/40132 від 20.12.2022, бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 не відповідає вимогам, які пред`являються до аналогічних документів відповідного зразка, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 , виступив пособником у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, що надало йому право на керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В», «С».

ОСОБА_3 , своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у незаконному виготовленні документів, який видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою.

Приблизно у вересні 2022 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_3 , переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі - посвідчення водія) відповідної категорії, що передбачений Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , видане 09.09.2022 Центром ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його незаконного використання пред`являючи його, під час керування транспортними засобами, співробітникам поліції у разі його зупинки та перевірки документів.

Так, 19.11.2022 близько о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21011», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , знаходячись за адресою м. Харків, вул. Владивостоцька, 6, був зупинений співробітниками патрульної поліції Харківської області для перевірки документів. В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на використання вищевказаного підробленого посвідчення водія, реалізуючи який ОСОБА_3 під час перевірки поліцейським Управління патрульної поліції в Харківській області документів, пред`явив останнім, тобто незаконно використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , видане 09.09.2022 Центром ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відповідно до висновку судової техніко-криміналістичної експертизи № 39793/40132 від 20.12.2022, бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 не відповідає вимогам, які пред`являються до аналогічних документів відповідного зразка, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Так, ОСОБА_3 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа..

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому, ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника ОСОБА_4 , який також подав відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, суд розглядає вказаний обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, приходить до висновку, що він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, а саме пособництво в незаконному виготовленні документа, яке видається установою і надає права, з метою його використання іншою особою, та використання завідомо підробленого документу.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками, наведені дані про особу ОСОБА_3 , обставину, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкцій інкримінованих статей.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_3 працює на даний час і має дохід, який би давав можливість сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією інкримінованих кримінальних проступків, суд вважає призначення покарання у виді штрафу недоцільним.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив декілька кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, остаточно ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі, із врахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчинених кримінальних проступків, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування остаточно визначеного покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової технічно-криміналістичної експертизи документів №39793 від 20.12.2022 у розмірі 6606 (шість тисяч шістсот шість) грн. 95 коп.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 09.09.2022, центром ТСЦ 8042, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000523 від 20.11.2022 - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000523 від 20.11.2022 протягом усього часу його зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак, відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий: