Справа № 950/2083/22
Провадження № 1-кп/950/223/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині кримінальне провадження № 0000144 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; уродженець м. Лебедин; не одружений; не працює; військовозобов`язаний; освіта середня-спеціальна; студент Сумського національного аграрного університету; зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 )

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним, що 18.06.2022 близько 21 год. 45 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем «Богдан 211040», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався проїзною частиною по вул. Тараса Шевченка у м. Лебедині з перевищенням допустимої швидкості руху в населених пунктах. При цьому автомобіль «Богдан 211040» мав технічні несправності зовнішніх світлових приладів у вигляді встановлення у фари головного світла LED-лампи, переднього вітрового скла у вигляді наклеювання плівки темного кольору.

Перебуваючи неподалік Лебединської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, під час виконання маневру обгону попутного транспортного засобу, ОСОБА_3 зневажив безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, при виявлені небезпеки для руху у вигляді велосипедиста, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до повної його зупинки, що призвело до зіткнення з велосипедистом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в порушення вимог п. 2.9 «а», 6.2, 6.6 «а», 19.1 «б», 11.14 Правил дорожнього руху, рухався проїзною частиною у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події. Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 14.07.2022 № 49, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок розриву спинного мозку в ділянці горизонтального перелому тіла 1-го хребця грудного відділу хребта в результаті сумісної тупої закритої травми голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок.

Відповідно до висновків судово-автотехнічних експертиз від 15.08.2022 № СЕ-19/119-22/9140-ІТ та від 28.10.2022 № СЕ-19/119-22/12368-ІТ, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Богдан 211040», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху, передбачені:

- п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 31.1 Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації;

- п. 31.3 «а» Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

- п. 31.4.3 «г» на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

- п. 31.4.7 «в» встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Порушення ОСОБА_3 вимог пунктів 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали.

За встановлених обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що 18.06.2022 близько 21 год. 45 хв. їхав додому з дівчиною на автомобілі «Богдан». Коли проїздив біля першої школи, наздогнав автомобіль, який вирішив обігнати. До моменту обгону його швидкість була близько 50 км/год. Виїхавши на зустрічну смугу руху з метою обгону попутного автомобіля, збільшив швидкість до 70 км/год, а потім побачив велосипедиста і почав гальмувати. Зіткнення не вдалось уникнути, з велосипедом автомобіль зіткнувся лівою частиною з боку водія. Також вказав на те, що під час руху проїзною частиною велосипедист змінював траєкторію руху, виляв. Після зіткнення автомобіль залишився на проїзній частині, він вийшов, його дівчина викликала швидку допомогу. З приводу учиненого жалкує, розкаявся, просив не позбавляти його волі та не позбавляти права керування автомобілем. Потерпілій відшкодував моральну та матеріальну шкоду.

Потерпіла у судовому засіданні вказала на те, що жодних претензій до обвинуваченого не має, просила не застосовувати до нього покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений, його захисник та потерпіла не оспорювали обставин, встановлених органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 статті 61 Конституції України визначено принцип індивідуалізації покарання. З урахуванням положень ст. 65 КК України суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи таке покарання.

При цьому призначене покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином у сфері безпеки руху.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувався; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; є особою молодого віку, навчається в Сумському національному аграрному університеті на денному відділенні.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання своєї вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно з висновком досудової доповіді, складеної органом пробації 29.11.2022, останній вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням покарання, не пов`язаного з позбавленням або обмеженням волі.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, позицію потерпілої, яка в питанні призначення покарання просила не позбавляти обвинуваченого свободи, оскільки він молодий, має будувати сім`ю та захищати Батьківщину, відшкодував їй моральну та матеріальну шкоду, також враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавлення його права керування транспортними засобами та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає підстав не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом. До такого висновку суд дійшов врахувавши допущені обвинуваченим порушення Правил дорожнього руху, в тому числі тяжкі наслідки такого порушення смерть потерпілого ОСОБА_7 . При цьому обвинуваченим та його захисником не було зазначено обґрунтованих доводів неможливості призначення такого додаткового покарання та його несправедливості з огляду на обставини даного кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_3 застосований до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта, розмір яких в загальному розмірі складає 12081,64 грн., докази на підтвердження яких містяться в матеріалах кримінального провадження.

Питання речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 20.06.2022.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити у вигляді домашнього арешту.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 12081,64 грн.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 20.06.2022 по справі № 950/839/22 (провадження № 1-кс/950/147/22).

Речові докази:

- автомобіль марки «Богдан 211040», державний номерний знак НОМЕР_1 , чохол з керма автомобіля «Богдан 211040», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_3 .

- велосипед чорного кольору, уламки пластикових частин автомобіля, пофарбовані фарбою зеленого кольору, які зберігаються на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів та в камері схову речових доказів відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8