Справа № 304/834/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/691/22 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката на ОСОБА_6 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.11.2022.

Цією ухвалою задоволено подання начальника Перечинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_8 і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 11.09.2018, який ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 01.03.2022 приведено відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018, покарання у виді обмеження волі на строк 04 (чотири) роки.

Подання обґрунтоване тим, що розпорядження та вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 11.09.2018 відносно ОСОБА_7 надійшли до Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області 22.10.2018 та в цей же день прийняті до виконання. 12.11.2018 засудженого було постановлено на облік та ознайомлено з умовами відбування покарання, з наслідками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та отримано підписку про те, що у разі систематичного порушення громадського порядку чи порушень умов відбування покарання, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом і його буде направлено для відбування призначеного покарання. Також згідно ст. 13 КВК України засудженому ОСОБА_7 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та призначено дні явки для реєстрації в Перечинському районному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області другий та четвертий понеділок кожного місяця, за що він особисто розписався. В подальшому 12.11.2018, 27.12.2018, 28.01.2019 із засудженим проведено профілактичні бесіди та додатково наголошено про наслідки за ухилення від відбування покарання, наслідки за порушення громадського порядку та про те, що у разі вчинення ним повторного злочину до нового вироку буде приєднано невідбуту частину покарання за цим вироком. Також ОСОБА_7 03.12.2018 було залучено на лекційне заняття на правову тематику. Під час перебування на обліку Перечинського РС, засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативної сторони.

-2-

Так, 26.11.2018 ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до Перечинського РС та 03.12.2018 у нього відібрано пояснення, згідно яких він не з`явився на реєстрацію, оскільки забув. За це йому було винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Надалі 26.12.2018 та 14.01.2019 засуджений ОСОБА_7 , повторно два рази підряд не з`явився до Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, після чого 27.12.2018 та 28.01.2019 від нього відібрано пояснення про те, що він не з`являвся на реєстрацію, оскільки хворів, однак довідки надати не може, тому що за медичною допомогою до лікаря не з`являвся. За два рази неявки на реєстрацію без поважних причин засудженому не були винесені застереження у виді письмових попереджень про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Оскільки за три місяці перебування на обліку Перечинського підрозділу пробації засуджений три рази не з`явився на реєстрацію, хоча йому неодноразово було роз`яснено про наслідки за порушення порядку відбування покарання, що свідчить про ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання, його зневажливе ставлення до обов`язків, які на нього було покладено вироком суду та неможливість виконання такого в подальшому без ізоляції засудженого від суспільства, тому просить подання задовольнити.

Задовольняючи подання органу пробації, суд ухвалу обґрунтував тим, що обставини справи в їх сукупності свідчать про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, оскільки останній будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками, покладеними на нього судом та попередженим про відповідальність за порушення порядку відбування призначеного судом покарання під особистим підпис, під час відбування покарання систематично порушував умови відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з чим підлягає направленню для відбування призначеного йому покарання за вироком суду.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду 30.11.2022 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання органу пробації. Вказує на те, що засуджений ОСОБА_7 тричі не з`явився до органу пробації у визначені дніна реєстрацію, однак відповідні факти мали місце через наявність поважних причин, зокрема, це пов`язано з тим, що останній хворів та лікувався, перебивається тимчасовими підробітками, стабільної роботи не має. Більше жодних порушень неприбуття на реєстрацію ОСОБА_7 не допускав, до адміністративної відповідальності не притягався, злочинів не вчиняв, позитивно характеризується. Подання органу пробації не містить достатнього обґрунтування та фактів, які б підтверджували його не бажання стати на шлях виправлення.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника, прокурор вказує на її безпідставність й необґрунтованість. Вважає, що прийняте судом рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим. За три місяці перебування на обліку Перечинського підрозділу пробації засуджений три рази не з`явився на реєстрацію, хоча йому неодноразово було роз`яснено про наслідки за порушення порядку відбування покарання, що свідчить про ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання, його зневажливе ставлення до обов`язків, які на нього було покладено вироком суду та неможливість виконання такого в подальшому без ізоляції засудженого від суспільства.

Судове провадження розглядається за відсутності засудженого, неявка якого, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. Окрім того, враховується, що засуджений належним чином повідомлений про час та місце

-3-

розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. При цьому апеляційний суд враховує думку захисника, який не заперечив проти розгляду кримінального провадження за відсутності засудженого.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно ч. 2 ст. 78 КК України, достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком суду.

Невиконання засудженим покладених обов`язків вважається невиконання ним хоча б одного з обов`язків, які були покладені на нього судом.

Згідно положень ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до практики призначення кримінального покарання встановлено, що згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

-4-

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 11.09.2018, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 01.03.2022 за поданням начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, приведено відповідно до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018 вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 11.09.2018 щодо ОСОБА_7 та змінено (пом`якшено) йому призначене за ч. 1 ст. 185 КК України покарання з позбавлення волі на строк 02 (два) роки на покарання у виді обмеження волі на строк 04 (чотири) роки.

Також встановлено, що 26.11.2018 ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до органу пробації, оскільки, як вбачається з його письмових пояснень, забув про необхідність такої явки. Після чого, засуджений ОСОБА_7 ще двічі, а саме 26.12.2018 та 14.01.2019 не з`явився на реєстрацію до органу пробації, оскільки, як вбачається з його письмових пояснень, хворів, при цьому до лікаря не звертався, а тому підтверджуючі документи з цього приводу у нього відсутні.

12.11.2018, 27.12.2018, 28.01.2019 із засудженим ОСОБА_7 проведено профілактичні бесіди, а 03.12.2018, 27.12.2018 та 28.01.2019 йому винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 під час судового розгляду подання органу пробації відносно нього, ухилявся від суду, у зв`язку з чим до нього неодноразово застосовувався привід, а ухвалою суду від 07.06.2022 його було оголошено в розшук.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що за вказаних вище обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 11.09.2018 з урахуванням ухвали цього ж суду від 01.03.2022 , оскільки зазначені факти свідчать про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а відтак і про небажання стати на шлях виправлення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 не прибував для реєстрації з поважних причин, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки стороною захисту не наведено жодних доказів на підтвердження обставин щодо поважності причин неприбуття засудженого ОСОБА_7 до органу пробації для реєстрації.

Окрім того, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що засуджений належить до соціально незахищених верств населення, що у ОСОБА_7 відсутній умисел на невиконання покладених на нього обов`язків і засуджений позитивно характеризується за місцем проживання, оскільки такі не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази у їх підтвердження.

-5-

Відхиляючи доводи апеляційної скарги та погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_7 порушив порядок та умови іспитового строку, належним чином не виконав покладені на нього обов`язки, при цьому, проігнорувавши винесене йому письмове попередження про можливість скасування іспитового строку, що в свою чергу свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому його виправлення та перевиховання у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, буде можливим лише за умови відбування покарання у виді обмеження волі.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 безпідставно скасовано іспитовий строк, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наведеним вище й не впливають на висновок суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови в задоволенні подання органу пробації.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.11.2022 про скасування щодо ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком, з урахуванням ухвали суду, покарання є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що захисником не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.11.2022 щодо нього, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді