Справа № 642/26/23
Провадження № 1-кс/642/11/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0001354 від 29.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернулася старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначила, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001354 від 29.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування в формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів у складі прокурорів Харківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві надійшло повідомлення Головного управління Національної поліції в Харківській області про те, що 29.12.2022 близько 18.10 інспектор сектору кадрового забезпечення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральній, м. Барвінкове, Ізюмського району Харківської області поблизу буд. № 18 здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину у невстановленому місці, від чого останній помер на місці.

29.12.2022-30.12.2022 в період часу з 23.55 год. по 01.05 год., відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213, 615 КПК України проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, під час якої виявлено та вилучено:

1) технічний паспорт на автомобіль на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 ;

2) автомобіль ВАЗ 21093 д.м.з. НОМЕР_1

3) особисті речі потерпілого, а саме: гаманець чорного кольору з банківськими картками «Приватбанк» та «Ощадбанк», гроші в кількості 55 грн та копійки, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого від 30.12.2022 зазначені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Вилучені речі та документи містять відомості про вчинення злочину та мають доказове значення для досудового розслідувань

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження необхідно накласти арешт.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд проводити за його відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001354 від 29.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.

29.12.2022-30.12.2022 в період часу з 23.55 год. по 01.05 год., відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213, 615 КПК України проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, під час якої виявлено та вилучено:

1) технічний паспорт на автомобіль на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 ;

2) автомобіль ВАЗ 21093 д.м.з. НОМЕР_1

3) особисті речі потерпілого, а саме: гаманець чорного кольору з банківськими картками «Приватбанк» та «Ощадбанк», гроші в кількості 55 грн та копійки, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого від 30.12.2022 зазначені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0001354 від 29.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

З метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, накласти арешт на майно, вилучене 29.12.2022 а саме:

- 1) технічний паспорт на автомобіль на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 2) автомобіль ВАЗ 21093 д.м.з. НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 3) особисті речі потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: гаманець чорного кольору з банківськими картками «Приватбанк» та «Ощадбанк», гроші в кількості 55 грн та копійки, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Зберігання зазначеного майна доручити ГУНП в Харківській області (в частині зберігання автомобіля на майданчику тимчасового тримання автомобілів у м. Барвінкове Харківської області) та Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві (в частині зберігання інших речових доказів).

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1