Справа № 569/3421/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

09 березня 2023 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисників підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_8 яке погоджено із прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_8 звернулася в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що приблизно в кінці серпня 2022 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_10 та іншими, невстановленими на даний час особами, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, направленим на вимагання вчинення дій майнового характеру, перебуваючи поблизу водойми по вулиці Монастирська, в м. Дубно Рівненської області, застосовуючи до ОСОБА_11 фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні мисливською рушницею удару в коліно потерпілого, наносячи удари руками по обличчю ОСОБА_11 , безпідставно пред`явили останньому вимогу передати їм грошові кошти в сумі 5000 гривень, висловлюючи при цьому в його адресу погрози застосуванням фізичного насильства в разі відмови передачі зазначених коштів, які ОСОБА_11 сприйняв як дійсні та реальні.

13.12.2022 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлена на даний час особа чоловічої статі, перебуваючи по вулиці Садовій в м. Дубно Рівненської області, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на вимагання у потерпілого ОСОБА_11 грошових коштів, незважаючи на заперечення такого боргу останнім, застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_11 , всупереч його волі, силоміць помістили його до автомобіля марки «Рено» та завезли в лісопосадку, що неподалік кладовища в м.Дубно, де демонструючи пістолет та ніж, і погрожуючи їх застосуванням, наносячи удари ногами та руками по обличчю і тулубу потерпілого, заподіяли потерпілому щонайменше три тілесних ушкодження у вигляді рани верхньої губи справа та рани слизової оболонки верхньої губи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також забою м`яких тканин лівої кисті, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого знову безпідставно пред`явили останньому вимогу передати їм грошові кошти, збільшивши при цьому суму неіснуючого боргу до 7000 гривень.

24.12.2022 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлена на даний час особа чоловічої статі, перебуваючи по вулиці Садовій в м. Дубно Рівненської області, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на вимагання у потерпілого ОСОБА_11 грошових коштів, незважаючи на заперечення такого боргу останнім, застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_11 , всупереч його волі, силоміць помістили його до автомобіля марки «Рено» та наносячи удари руками по обличчю та тулубу потерпілого, повідомили про необхідність повернення неіснуючого боргу в сумі 7000 гривень.

17.01.2023 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, неподалік будинку №2 по вулиці Садовій в м. Дубно, ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автомобіля «Опель Інсігнія», д.н.з НОМЕР_1 , висловлюючи ОСОБА_11 погрози застосуванням фізичного насильства, пред`явив останньому незаконну вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 7000 гривень. ОСОБА_11 , сприймаючи погрози як реальні, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1500 гривень як частину неіснуючого боргу.

01.02.2023 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, неподалік магазину «Жужа», по вулиці Садовій в м. Дубно Рівненської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 та продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на вимагання у потерпілого ОСОБА_11 грошових коштів, незважаючи на заперечення такого боргу останнім, висловлюючи в адресу ОСОБА_11 погрози застосуванням фізичного насильства, пред`явили йому незаконну вимогу передачі решти грошових коштів, суму яких вони раніше визначили. Усвідомлюючи реальність зазначених погроз ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 та ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 700 гривень як частину неіснуючого боргу. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_5 пред`явили ОСОБА_11 незаконну вимогу передачі решти «боргу», висловлюючи при цьому погрози застосування фізичного насильства в разі ненадання їм даних коштів, та встановши строк їх передачі до 04.02.2023.

07.03.2023 року, приблизно о 15 годин 30 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_10 та продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на вимагання у потерпілого ОСОБА_11 грошових коштів, незважаючи на заперечення такого боргу останнім, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , висловлюючи ОСОБА_11 погрози застосуванням фізичного насильства, пред`явили йому незаконну вимогу передачі решти грошових коштів в сумі 4800 гривень. Усвідомлюючи реальність зазначених погроз ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 останню частину неіснуючого боргу в сумі 4800 гривень, після чого вони були затримані співробітниками правохоронних органів а вказані грошові кошти у ОСОБА_5 вилучені.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимозі вчинення дій майнового характеру (вимагання), з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднаними із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколами огляду грошових коштів, протоколом огляду особи, яка залучена в якості покупця, показаннями потерпілого ОСОБА_11 , висновком судової медичної експертизи, протоколами про результати проведення НСРД, протоколом затримання та особистого обшуку, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий доводить, що стосовно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені у п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий в клопотанні вказав, що ОСОБА_5 є фізично сильнішим за потерпілого, проживає в одному населеному пункті з підозрюваним, має зв`язки з іншими особами, які допомагали йому у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. На даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх осіб, які приймали безпосередню участь у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, не допитано свідків зазначеної події, відтак, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою примушення до зміни чи дачі неправдивих показів.

Крім того, на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, відтак, підозрюваний може впливати на них з метою дачі неправдивих показів чи зменшення своєї ролі у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

13.07.2021 року постановою Рівненського апеляційного суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. 02.11.2021 року ОСОБА_5 знятий з обліку Дубенським РВ ДУ «Центр пробації» в зв`язку з відбуттям покарання, тобто судимість на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення , не була знята і не погашена у встановленому законом порядку. Крім того, факт вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 мало місце протягом тривалого часу. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійних доходів немає. Також в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій отримано інформацію про вимагання грошових коштів у інших осіб.

Слідчий у клопотанні вказав, що застосування інших запобіжних заходів не зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, своєчасного проведення слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, та спробам запобігання перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.

Захисники підозрюваного та підозрюваний просили застосувати до запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

07.03.2023 року о 15 годині 54 хвилині в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

08.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.189 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на докази, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім кримінального правопорушення, обставин їх вчинення, в тому числі і тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, обґрунтуваний ризик впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, обґрунтуваний ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтований ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто існують ризики передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного, є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 1787 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком 60 днів, без визначення розміру застави - до 07 травня 2023 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_12