печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2., при секретарі ОСОБА_3., за участю адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 17.09.2018 про відмову в задоволенні клопотання від 24.05.2018, у кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015, посилаючись на її необґрунтованість та незаконність.

Адвокат ОСОБА_5. в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив задовольнити її з наведених підстав.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що адвокат ОСОБА_5. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до прокуратури Київської області з клопотанням про залучення до кримінального провадження № 0002362 від 27.10.2015 як потерпілого.

Постановою прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 17.09.2018, було відмовлено у визнанні потерпілим, в рамках кримінального провадження № 0002362 від 27.10.2015.

На підставі наведеного, адвокат ОСОБА_5. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову та зобов`язати слідчого визнати заявника потерпілим, в рамках кримінального провадження № 0002362 від 27.10.2015.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Доводи, викладені в скарзі адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 , не містять, і слідчим суддею при його розгляді, не встановлено належних та допустимих доказів для переконливого висновку, що постанова від 17.09.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015 є незаконною та необґрунтованою.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2