У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.1, 115 ч.1 КК України про продовження дії запобіжного заходу, суд -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: запобіжний захід у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_7 продовжити строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання вказує наступне. На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001856 від 14.05.2017 відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Херсонського міського суду від 17.02.2022, під час судового розгляду кримінального провадження, продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 , строк дії якого спливає 17 квітня 2022 року (включно). Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Вказує, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 13.05.2017, знаходячись на дитячому майданчику, який розташований в м. Херсоні на розі вулиць 31 Східна та Польова, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливими мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки виробника «Ароllо Тгасе» модель «20 /У8 Ш У12», який належить ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1515-МТ від 19.05.2017 становить 2933,33 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він ІНФОРМАЦІЯ_4, близько 05.00 год., перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, після раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно, вихопивши з рук останнього кухонний ніж, та тримаючи його у правій руці наніс ОСОБА_9 один удар правою рукою в область шиї, у результаті чого відповідно до висновку експерта № 906 від 04.09.2017 КЗ «Херсонське бюро судово-медичних експертиз» заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, а саме: проникаючого колючо-різаного поранення шиї з пошкодження верхньої щитовидної артерії і станки глотки, поєднане з гострою крововтратою, що підтверджується наявністю колото-різаною раною на шиї, малокров`ям внутрішніх органів, плямами Мінакова під ендокардом. Зазначає, що своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч. 1 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Вказує, що вивчено особу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий. Зазначає, що на даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними. Посилається на те, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання строком до 15 років позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду). Зазначає, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній офіційно ніде не працевлаштований, вчинив декілька злочинів, на шлях виправлення не стає і продовжує вчиняти умисні злочини. Наполягає, що характер вчиненого кримінального правопорушення та особа обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (підозрюваний може незаконно впливати на представників потерпілих та свідків), з огляду на те, що умисел злочину був направлений на позбавлення життя потерпілого та вони ще не допитані у ході судового розгляду. Зазначає, що ОСОБА_7 , до затримання працівниками поліції, родини, малолітніх дітей або інших утриманців не мав, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. За таких обставин, обґрунтованим вважає продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав повністю та підтвердив його зміст.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою. Також пояснив, що до крадіжки він не причетний, вбивство ОСОБА_9 не вчиняв, останній вчинив суїцид.

Захисник ОСОБА_5 пояснила, що заперечує проти задоволення клопотання з тих підстав, що у суду відсутні матеріали справи, а тому суд не має можливості визначити обґрунтованість підозри, наявність ризиків. Також пояснила, що обвинувачений тримався у Херсонському СІЗО, був звідти відпущений, а через місяць його помістили в Миколаївський СІЗО.

Захисник ОСОБА_4 погодився з думкою захисника ОСОБА_5 .

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Як передбачено ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців; у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу. Як передбачено ст. 615 КПК України у разі введення воєнного стану у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч. 1 та 115 ч.1 КК України, останнє з яких є особливо тяжким злочином проти життя, за яке передбачено покарання строком до 15 років позбавлення волі.

Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, Строк дії цього запобіжного заходу ухвалою Херсонського міського суду від 17.02.2022, під час судового розгляду кримінального провадження, продовжено до 17 квітня 2022 року. При цьому суд встановив, що запобіжний захід був обраний обґрунтовано. Також суд встановив наявність таких ризиків: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 надійшло до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 12 квітня 2022 року. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розгляд цього клопотання призначався на 15 квітня, 16 червня, 28 липня, 14 жовтня, 16 грудня 2022 року. Кожного разу судом відкладався розгляд клопотання про продовження цього строку, так як суд не мав можливості забезпечити участь обвинуваченого, а отже розглянути та вирішити по суті питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Про неможливість вирішити клопотання по суті, суд після кожного засідання повідомляв установу, в якій тримався обвинувачений. Виходячи з того, що обвинувачений після 17 квітня 2022 року по даний час продовжує триматися під вартою, суд вважає, що установою, в якій він тримався, застосовувалися, як це передбачено ст.331 ч.4 КПК України, положення ст. 615 КПК України, а тому строк його тримання під вартою закінчується 17 лютого 2023 року. На переконання суду, за таких обставин, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає вирішенню саме по суті, зокрема, з точки зору обґрунтованості клопотання та доцільності подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Суд бере до уваги, що в разі визнання ОСОБА_7 винним та при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, згідно ст.72 КК України та ст.374 КПК України суд буде зобов`язаний зарахувати йому у строк відбування покарання увесь час перебування під вартою і таке зарахування буде відповідати інтересам обвинуваченого, не буде порушувати його прав.

Судове провадження на даний час не завершене, тому до 17 лютого 2023 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існує ризик, передбачений ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як в разі визнання його винним йому загрожує покарання у вигляді тривалого позбавлення волі. Суд приймає також до уваги відомості про особу обвинуваченого, який не працює, родини, малолітніх дітей або інших утриманців, не має, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.

Та обставина, що обвинувачений після звільнення з місця перебування під вартою, знов був поміщений до слідчого ізолятора, не зменшує зазначених судом ризиків.

Інший запобіжний захід, на переконання суду, не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 17 лютого 2023 року і продовжити строк тримання під вартою до 17 квітня 2023 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 17 квітня 2023 року.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1