Справа № 369/2499/23
Провадження №1-кс/369/563/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001870, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2023 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001870, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 26.05.2016 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 18 год. 20 хв. провадження ОСОБА_4 шляхом обману заволодів майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецшина Україна", а саме шинами в загальній кількості 62 шт., чим завдав матеріальної шкоди в розмірі 357 445,00 грн. Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна», на виконання умов договору поставки №9/2015 П (відстрочка з лімітом) від 21.07.2015 року своєму клієнту Товариству з обмеженою відповідальністю «Техрембуд» () зобов`язувалася доставити шини для спеціальної техніки. 3 вказаною метою, для залучення перевізника представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна» розмістив оголошення в мережі інтернет про необхідність доставки товару, а саме шин з міста Києва до міста Маріуполь Донецької області. Побачивши вказане оголошення в мережі Інтернет ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, не маючи відповідного транспортного засобу зателефонував на зазначений в оголошенні контактний номер телефону, та повідомив представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна», що може здійснити доставку шин в місто Маріуполь Донецької області, на що останній погодився.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна», ОСОБА_4 через мережу інтернет знайшов автоперевізника ОСОБА_7 , якому телефону запропонував здійснити доставку шин з міста Київ у місто Буча по Київської області за оплату в розмірі 2600 грн., на що останній погодився. На виконання усної домовленості між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про доставку шин, останній прибув 26.05.2016 року приблизно о 15.00 за адресою, яку йому повідомив ОСОБА_4 , ввівши в оману представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна», а саме в м. Київ, вул. Радистів 73-а, де представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна» завантажили автомобіль останнього та надали товарно-транспортну накладну № 31. ОСОБА_8 26.05.2016 року приблизно о 16.00 виїхав з території Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна», що за адресою: м. Київ, вул. Радистів 73-а, та направився в місто Бучу Київської області де по вулиці Горького 8-6 його чекав ОСОБА_9 , якому не було достовірно відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 , який за проханням ОСОБА_10 організував розвантаження товарних цінностей, належних Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна», а саме шин в кількості 62 штуки.

В подальшому ОСОБА_4 , майном, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна», а саме шинами розпорядився на власний розсуд, реалізувавши частину шин.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна» у розмірі 357 445,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Фрунзе республіки M. Киргистан, громадянин України, українець, одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений (зі слів), - якому повідомлено про підозру 19.06.2016. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.06.2016 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10.06.2016 року; протокол огляду місця події від 17.06.2016 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.06.2016 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2016 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2016 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2016 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2016 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.06.2016 року; протокол слідчого експерименту від 20.06.2016 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 20.06.2016 року.

Таким чином, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені в ході досудового розслідування, з метою недопущення застосувати запобіжний захід у виді взяття під варту: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування враховано те, що останньому оголошено обґрунтовану підозру вчиненні у вчиненні ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів та у разі визнання його винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання від трьох до восьми років позбавлення волі.

Реальна загроза застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років позбавлення волі, спонукає людину, не дивлячись на родинні та суспільні стосунки, матеріальний стан та характеристику, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, експертів та інших осіб, вживати заходів на знищення речових доказів у справі, тощо.

Так, підозрюваним ОСОБА_4 , з метою переховування від органу досудового розслідування та уникнення кримінальної відповідальності, ухиляється від прибуття до органу досудового розслідування і на даний час його місцезнаходження невідоме.

Разом з цим, слід зазначити про те, що щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Знаючи про обов`язок повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання останній ним знехтував та зник у невідомому напрямку, до слідчого не з`являється, за останнім місцем проживання відсутній.

Так, 17.08.2016 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук, що свідчить про те, що останній ухиляється від прибуття до органу досудового розслідування х метою уникнення відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення.

Вказані вище обставини обґрунтовують наявість ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому від суду.

Крім того, достовірно розуміючи, що йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, які ще не допитані безпосередньо в суді, шляхом умовляння, підкупом або залякування з метою уникнення кримінальної відповідальності та зміни показів учасників кримінального провадження.

Вказане надає стороні обвинувачення стверджувати про наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, останній має велике коло родичів, друзів, знайомих яких може вмовити надати органу досудового розслідування чи суду неправдиві показання щодо непричетності до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, що унеможливить встановленню істини у справі. На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів, не встановлені всі свідки та очевидці вказаного кримінального правопорушення, що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчиняти дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявні ризики, передбачені п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має офіційного місця роботи, кримінальні правопорушення вчиняв з метою наживи та збагачення за рахунок чужого майна, а тому є ризик того, що останній продовжить злочинну діяльність.

На підставі вище наведеного, слідча просила слідчого суддю, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Повідомив слідчого суддю, що з 30.01.2017 року по 30.01.2023 року відбував покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія». Просив долучити до матеріалів клопотання: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , довідку про звільнення від 30.01.2023 року, довідку ВП. № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 08.03.2023 року № 890/109/1102/01-2023, копію свідоцтва про народження, довідку Рокитнянського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.02.2023 року № 8655675, копію свідоцтва про шлюб, довідку характеристику виконкому Рокитнянської селищної ради № 47 від 09.03.2023 року, лист ФОП « ОСОБА_14 » від 02.03.2023 року.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.06.2016 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10.06.2016 року; протоколом огляду місця події від 17.06.2016 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.06.2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.06.2016 року; протоколом слідчого експерименту від 20.06.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.06.2016 року.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні та є не доведеними, так як підозрюваний надав докази, що не переховувався від органу досудового розслідування, добровільно з`явився на розгляд клопотання щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До того ж є малоймовірним, що підозрюваний через вісім років після вчинення злочину може впливати на свідків.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, оцінюючи дані про наявність ризиків можливої неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, на які послався прокурор у клопотанні, останньою не доведено наявність перелічених ризиків, натомість, такі ризики спростовані стороною захисту.

Враховуючи наведене, слідчий суддя на даному етапі приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001870, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1