Справа № 521/1277/23
Номер провадження:1-кс/521/421/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні (на дії слідчого) слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні (на дії слідчого) слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Заявниця у своїй скарзі вказує, що на досудовому розслідуванні слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. 12.01.2023 року вона отримала від слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 постанову про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000863 від 09.07.2021р.

Постановою від 11.01.2023 року слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_5 змінила її статус «потерпілої» на статус «свідка», вказуючи про відсутність завдання шкоди, в рамках кримінального провадження № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Не погоджуючись з рішенням слідчого, заявниця звертає увагу суду на наступне.

Так, 08.07.2021 року до ЧЧ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за її заявою, яка раніше була зареєстрована в ЖЄО під №14366, в якій вбачається можливі ознаки неналежного виконання професійних обов`язків медичними працівниками, а саме працівникам клініки «Святої Катерини» в м. Одесі.

Відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 140 КК України.

Після відкриття кримінального провадження, 07.09.2021 року ОСОБА_3 була подана заява про визнання потерпілої по кримінальному провадженню № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. 29.10.2021 року їй був наданий статус потерпілої та була надана пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілої.

Слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_5 мотивує свою постанову тим, що в ході досудового розслідування, а саме після додаткового допиту ОСОБА_3 як потерпілої, слідчий встановив, що:

- матеріальна та моральна шкода їй не спричинена, так як відповідно до ст. 55 КПК України, майнова шкода представляє собою майнові та/чи грошові збитки, спричинені юридичній або фізичній особі.

- фізична шкода не заподіяна, так як фізична шкода визначається через сукупність змін, що об`єктивно сталися внаслідок вчинення кримінального правопорушення в стані людини як фізичної істоти. Відсутні таки показники фізичної шкоди, як тілесні ушкодження, розлад здоров`я, фізичні страждання.

Ознайомившись з постановою, скаржниця вважає, що ця постанова є необгрунтованою та незаконною, яка порушує права та інтереси як потерпілої, а також слідчій СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_5 не провела в повному обсязі перевірку, щодо відсутності у ОСОБА_3 спричиненої моральної шкоди. Постанова необгрунтована, не зазначено на підставі яких доказів, слідчих дій, вона дійшла до висновку, що скаржниця не має права на відшкодування спричиненої мені майнової шкоди. Постанова винесена з порушенням ч.5 п. 2 ст. КПК України.

Перевірка наявності чи відсутності фактичних і правових підстав для набуття особою становища потерпілої у кримінальному провадженні здійснюється слідчим відповідно до вимог КПК з постановленням за її наслідками відповідного процесуального рішення (ч.5 ст. 55 КПК України).

Слідчій обґрунтовує відсутність моральної шкоди, як вказано в Постанові від 11.01.2023р. лише наступним: «...додатково допитано ОСОБА_3 , під час допиту вищевказана особа вказала, на те, що являється двоюрідною племінницею померлої ОСОБА_6 . Під час проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_7 , ОСОБА_3 надала вищевказаному слідчому копії свідоцтва членів сім`ї, згідно до яких можна припускати, що ОСОБА_3 може бути двоюрідною або троюрідною племінницею померлої ОСОБА_8 , але все одно даний статус згідно до ст. 1168 ЦК України, не передбачає виплату моральної шкоди, рідним племінниками або двоюрідним племінникам».

З аналізу Постанови від 11.01.2023 року про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні вбачається, що слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_5 прийшла до висновку, що кримінальним правопорушенням за ч. 1 ст. 140 КК України їй не спричинена моральна шкода, тому як я є лише двоюрідною племінницею померлої ОСОБА_8 , і що даний статус згідно до ст. 1168 ЦК України, не передбачає виплату моральної шкоди.

Частина 1 ст. 55 КПК України передбачає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральна шкода.

Вважаю, що в наслідок кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 140 КК України їй спричинена моральна шкода, і у відповідності до вимог ст. ч.І ст. 1166 ЦК України, вона має право на її відшкодування.

Спричинена моральна шкода полягає у наступному: в наслідок смерті ОСОБА_8 , яка для неї була єдиною рідною тіткою, були моральні страждання, погіршився психоемоційний стан, виникла емоційна нестабільність, депресія, втрата довіри до медицини, медичних працівників, які зобов`язані ликувати людей, а ні вбивати. Моральні страждання призвели до зменшення особистих немайнових благ. З померлою ОСОБА_3 підтримувала дуже близькі та споріднені відносини протягом усього її життя. Крім неї з родичів, у померлої ОСОБА_8 , нікого не було.

Мої моральні страждання посилилися тим, що клініка та її медичні працівники, в якій робили її тітці операцію, приховує факт смерті її тітки ОСОБА_8 , приховує справжню причину її смерті, а також факт фальсифікації медичного свідоцтва про її смерть.

Слідство, наглядові органи, органи охорони здоров`я ігнорували і ігнорують очевидні факти порушення чинного Законодавства, нормативних документів, тим самим заохочуючи безкарність і недбале ставлення до своїх обов`язків деякої частини медпрацівників, тим самим також приносячи моральні страждання.

Так, 25 листопада 2020 р. о 19:00 годин скаржниці зателефонувала її тітка ОСОБА_8 і сказала, що 26 листопада йде до 8:00 годин ранку у клініку «Святої Катерини» в м. Одесі по вул. Маршала Малиновського, 61Г на операцію стентування за міською програмою. Вона запропонувала підвезти її в лікарню на операцію, але та відмовилася і сказала, що почувається добре, що це нескладна операція, що триває 10-15 хвилин (так їй сказала лікар) і попросила мене забрати її 27 листопада 2020, а через пару днів забрати виписки з історії хвороби.

26 листопада 2020 р. о 10:20 годин, вона зателефонувала тітці з телефону чоловіка, щоб дізнатися, як справи, але телефон тітки не відповідав. Вона особливо не надала цьому значення, тому як вважала, що вона могла бути на відновленні після операції.

Приблизно о 14:10 годин,ІНФОРМАЦІЯ_1 р. їй зателефонувала громадянка ОСОБА_9 (донька одного з колишніх чоловіків померлої з ОСОБА_8 ) і сказала, що тітка померла на операційному столі, і що лікарі призначили час та зустріч на 17:00 годин у лікарні, ще вона сказала, що їй повідомили про смерть ОСОБА_8 за останнім дзвінком (нібито її дзвінок був останнім) в мобільному телефоні померлої ОСОБА_8 ..

Приблизно о 17:00 годин, вона прибула до клініки, до них вийшли два лікаря, які були здивовані, що ОСОБА_8 (померла) має родичів і розповів, що ОСОБА_8 померла вранці, під час введення стенту. Користуючись тим, вони були в стресовому стані, громадянка ОСОБА_9 представившись прийомною донькою, якою вона не є, і не була, за спиною підписала відмову від патологоанатомічного розтину ОСОБА_8 з «релігійних міркувань». Однак, посилання на «релігійні міркування» - це є брехнею з боку гр. ОСОБА_9 ..

Приблизно о 19:00 годин 26 листопада 2020 р. після лікарні, вона поїхала на квартиру покійної ОСОБА_8 на АДРЕСА_1 та виявила, що всі документи, що ідентифікують особу ОСОБА_8 зникли. Було три комплекту ключів (у неї, у Бєльської та в речах тітки, яку їй віддали в клініці.).

У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують спорідненість, вона не змогла одразу звернутися до правоохоронних органів і зробила це лише після поновлення документів.

У процесі кримінальної справи, яка була відкрита в СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, вона дізналася з історії хвороби, яку отримали лише через рік, що її тітка ОСОБА_8 не була ознайомлена з операційними ризиками, а також час початку операції та час смерті не відповідає показанням лікарів і судово- медичного висновку.

Відмову від патологоанатомічного розтину ОСОБА_8 підписана особою ОСОБА_9 , яка не має на це право. Відмови від патологоанатомічного розтину ОСОБА_8 від гр. Бєльської, медичними працівникам клініки «Святої Катерини» в м. Одесі - отримана з порушенням вимог ст. 72 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Бєльська не була близьким родичом по відношенню до померлої ОСОБА_8 , близьким родичами є вона, ОСОБА_3 ..

У зв`язку з відсутністю патологоанатомічного розтину ОСОБА_8 , комісійна медична експертиза, що проводиться зараз, не може дати об`єктивної відповіді про реальну причину смерті моєї тітки.

За статистикою летальний результат від операцій стентування відбувається тільки в 0,5% випадків, відсоток дуже маленький-гине кожен 200-ий пацієнт.

Однією з причин летального результату є перфорація коронарної артерії при використанні неякісного стенту, або стан судин, при яких операція стентування категорично протипоказана, але оскільки патологоанатомічний розтин ОСОБА_8 не проводився, то встановити явну причину смерті ОСОБА_8 неможливо. Повторююсь, в день операції ОСОБА_8 почувала себе добре. У протоколі операції ОСОБА_8 відсутній штрих-код стенту, якій використався під час операції.

В медичному свідоцтві про смерть ОСОБА_8 відсутній підпис лікаря ОСОБА_10 , та зазначена причина смерті - захворювання, а не - ускладнення при терапевтичному та хірургічному втручанні. У тов. ООО Кардіка Асістенс відсутня ліцензія на заняття інтервенційною кардіологією, тобто вони не мали права проводити оперцію стентування згідно з Приказу МОЗ 2347 від 27.11.2019 року та Постанови Кабміна України 285 Ліцензійни Умови провадження господарської діяльності з медичної практики.

Лікарь ОСОБА_11 не мала досвіту та категоріі, що не давала ій права робити операцію стентування самостійно згідно з приказу МОЗ 2347 від 27.11.2019 року.

Час початку коронографи на диску коронографії та у історії хвороби відризняється, що свідчить про те що історія хвороби була переписана.

За її спроби дізнатися про реальну причини смерті у керівництва клініки «Святої Катерини» в м. Одесі, вона отримувала банальні відписки та пораду звернутися до правоохоронних органів, що я згодом і зробила. Під час візиту до директора клініки ОСОБА_12 (її запросила секретар), яка там сказала, що гр. Бєльська шантажує клініку і загрожує їм судовими позовами, якщо вони їй щось розкажуть. Скаржниця вважає, що історія хвороби сфальсифікована за часом з невідомої причини, відсутній підпис лікаря в посмертному епікризі.

Весь персонал клініки повідомляв , що ОСОБА_8 померла саме вранці, а відповідно до історії хвороби і відповідно до висновку СМЕ, смерть настала о 13 годин 51 хвилину.

До початку операції перебувала у свідомості та постійно користувалася мобільним телефоном, вважаю за доцільним отримати інформацію про трафіки телефонних з`єднань за період часу в день проведення хірургічної операції, а саме з 07 год.00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 17 год.00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Враховуючи все вищевикладене, вважає, що в наслідок протиправних дії/або бездіяльності медичних працівників клініки «Святої Катерини» в м. Одесі після чого померла її тітка ОСОБА_8 , скаржниці була спричинена моральна шкода у вигляді моральних страждань, погіршенням психоемоційного стану, виникнення емоційної нестабільності, депресії, втрати довіри до медицини, медичних працівників, які зобов`язані ликувати людей, а ні вбивати. Моральні страждання призвели до зменшення особистих немайнових благ.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (п. 9 . Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Згідно до ст. З Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно правової позиції Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019, справа № 439/397/17, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально- правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода. Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення саме проти нього кримінального правопорушення. Таким чином, потерпілий у кримінально - правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення такого посягання, незалежно від того чи закріплений такий статус процесуально. Перевірка наявності чи відсутності фактичних і правових підстав для набуття особою становища потерпілої у кримінальному провадженні здійснюється слідчим відповідно до вимог КПК з постановленням за її наслідками відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні скаржниця свою скаргу підтримала та просила задовольнити.

Слідча СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, вважаючи що постанова про зміну статусу у кримінальному провадженні з потерпілої на свідка відносно скаржниці ОСОБА_3 , обґрунтована належним чином, тому скасуванню не підлягає.

Суд, ознайомившись з матеріалами по скарзі, вислухавши скаржницю та слідчого, прийшов до висновку про необхідність задоволення скарги та скасування постанови слідчого від 12.03.2023 року про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що 08.07.2021 року до ЧЧ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за її заявою, яка раніше була зареєстрована в ЖЄО під №14366, в якій вбачається можливі ознаки неналежного виконання професійних обов`язків медичними працівниками, а саме працівникам клініки «Святої Катерини» в м. Одесі.

Відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 140 КК України.

Після відкриття кримінального провадження, 07.09.2021 року ОСОБА_3 була подана заява про визнання потерпілої по кримінальному провадженню № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

29.10.2021 року ОСОБА_14 був наданий статус потерпілої та була надана пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілої.

Постановою від 11.01.2023 року слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_5 змінила статус «потерпілої» ОСОБА_3 на статус «свідка», вказуючи про відсутність завдання шкоди, в рамках кримінального провадження № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_5 мотивує свою постанову тим, що в ході досудового розслідування, а саме після додаткового допиту ОСОБА_3 як потерпілої, встановила, що:

- матеріальна та моральна шкода їй не спричинена, так як відповідно до ст. 55 КПК України, майнова шкода представляє собою майнові та/чи грошові збитки, спричинені юридичній або фізичній особі.

- фізична шкода не заподіяна, так як фізична шкода визначається через сукупність змін, що об`єктивно сталися внаслідок вчинення кримінального правопорушення в стані людини як фізичної істоти. Відсутні таки показники фізичної шкоди, як тілесні ушкодження, розлад здоров`я, фізичні страждання.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий обґрунтовує відсутність завданої скаржниці моральної шкоди, тим що за правилами ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові( дружині), батькам ( усиновлювачам), дітям ( усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Слідчий зазначає, що виходячи з наданих документів можна припустити що ОСОБА_3 є двоюрідною або троюрідною племінницею померлої, а тому права на відшкодування моральної шкоди не має.

При цьому в постанові слідчий взагалі не зазначила, які документи з приводу даного питання, нею були досліджені. Не зрозуміло як визначалося родинні відносини між померлою та скаржницею або їх відсутність взагалі. На підставі чого зроблено висновок, що померла та ОСОБА_3 не проживали однією сім`єю.

За підсумками всього вищевикладеного постанова від 11.01.2023 року про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні, слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 винесена незаконно, необгрунтовано, з порушенням вимог ч.5 п. 2 ст. 110 КПК України, тому як слідчим не доведено та в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що скаржниці не спричинені: моральна шкода, моральні страждання, в наслідок смерті її тітки ОСОБА_8 ..

Слідством не доведено, що скаржниці не спричинена моральна шкода в наслідок смерті померлої ОСОБА_8 ..

Також слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_5 в постанові від 11.01.2023 року про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні, не зазначила мотиви прийняття цієї постанови.

Згідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

Відповідно до ч.І ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно до п.4, п.7 ч.І ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: заявляти відводи та клопотання; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до п.7 ч.І ст. 303 КПК .України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно до ч.І ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні (на дії слідчого) слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову від 11.01.2023 року слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 про зміну статусу учасника досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000863 від 09.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1