Справа № 297/1727/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку тримання під вартою
04 листопада 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого суддіОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 06.03.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2022 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 06.03.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно обвинувального акту, 05.03.2022 року близько 23 години 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду та протоколом медичного освідчення № 18 від 06.03.2022 року, знаходячись по місцю свого проживання, в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де на той час знаходився його рідний брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в одній з жилих кімнат вищевказаного будинку ОСОБА_5 схопив кухонний ніж та умисно, з метою вбивства, зокрема умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, наніс своєму брату ОСОБА_8 удар ножем в область шиї зліва, чим самим спричинив тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї справа, від якого ОСОБА_8 відразу помер на місці події.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.07.2022 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 07.09.2022 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

02 листопада 2022 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб без визначення застави, оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 06.11.2022 року. Так, на даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато і не завершено, а строк дії ухвали суду закінчується 06 листопада 2022 року, при цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Своє клопотання прокурор мотивував тим, що обвинувачення ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Так, 06 березня 2022 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 березня 2022 року о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться протоколам огляду місця події від 06.03.2022 року, показаннями свідка ОСОБА_4 , речовими доказами, іншими зібраними на даний час у ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з метою застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, його виняткову зухвалість, характер дій обвинуваченого є ризик, що він будь яким способом може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення з метою приховування факту своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирьома країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлюючи про неминучість покарання може повторно вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки постійного джерела доходу не має.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про прождовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб без визначення розміру застави з підстав зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2022 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, який діє по 06.11.2022 року.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France ), 12369/86, 26 червня 1991 року).

Водночас практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню судовий розгляд ще розпочато, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 втрачає силу 06.11.2022 року, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Зокрема, ризик щодо переховування обвинуваченим ОСОБА_5 від суду підтверджується тим, що Закарпатська область межує з чотирьома країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) та це дає реальну можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України; за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, не слід визначати заставу.

Керуючись ч. 1 ст. 177, 182, 183, ч. 3 ст. 331, ст.ст. 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, тобто по 03 січня 2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_9