У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001201 від 20.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК У країни про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.

До ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області 19.11.2022 надійшла заява від служби «102» про те, що 19.11.2022, близько 21.50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа шляхом ривка з пальця руки викрала золоту обручку, що належить ОСОБА_3 , чим останній спричинено матеріальну шкоду.

За вказаним фактом СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 20.11.2022 розпочато кримінальне провадження №0001201 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.11.2022 добровільно видано працівникам поліції обручку жовтого металу, яка належить жінці, яка була пасажиркою таксі 19.11.2022.

В подальшому, постановою старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 20.11.2022, вищевказаний предмет визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із видів заходів забезпечення є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою і метою арешту майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим під час огляду майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення.

Таким чином, арешт добровільно виданої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівникам поліції обручки жовтого металу, яка належить жінці, яка була пасажиркою необхідний з метою забезпечення збереження речового доказу.

Тимчасове обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Даний ризик підтверджується тим, що вилучене майно, яке підлягає арешту, є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочинного посягання, тому у разі ненакладення арешту на майно, існує загроза його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Вилучений мотоцикл є речовим доказом, на який необхідно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливити втрати слідів злочину.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001201 від 20.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК У країни про арешт майна задовольнити

Накласти арешт на речовий доказ - обручку жовтого металу, яку 20.11.20202 добровільно видав працівникам поліції гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місцем зберігання речових доказів кімнату зберігання речових доказів ВП№ 2 ХРУП№ 2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Невельська 1/32.

Вказану річ повернути після проведення необхідних судових експертиз власниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7