Провадження №: 1-кс/755/2238/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2022 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , заявнику ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0003274 від 13.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

В обґрунтування клопотання, заявник посилається на те, що невідома особа шляхом обману заволоділа правами на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належала братові потерпілої ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини, однак, розгляд спадкової справи № 67609987 було призупинено у зв`язку з отриманням суперечливих відомостей щодо заявленими і вже зареєстрованими майновими правами. Як з`ясувалося, у 2008 році виникло право власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу зазначеної квартири.

Досудовим розслідуванням отримано докази фіктивності і підробки вказаного договору. Відтак, у органа досудового розслідування виникли обґрунтовані підстави вважати права на вищевказану квартиру предметом злочинного посягання.

За ініціативою потерпілої ОСОБА_4 , сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2021 року на вищевказану квартиру було накладено арешт. Відповідно до зазначеної ухвали, арешт на квартиру накладений з метою запобігання незаконного відчуження або перереєстрації на третіх осіб на території України.

Вподальшому, потерпіла ОСОБА_4 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу вищевказаної квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та визнання права власності на квартиру.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.08.2022 позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 визнано недійсним. Рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності за ОСОБА_6 - визнано незаконним та скасовано. Право власності ОСОБА_6 на вищевказану квартиру -припинено.

Щодо визнання права власності на квартиру за ОСОБА_4 , суд зазначив наступне.

Статтею 328 ЦК України визначено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України в абзацах 2, 3 пункту 23 постанови № 7 від 20.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» дав судам такі роз`яснення: свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину було наявність діючого, не визнаного недійсним договору купівлі-продажу квартири, власником якої став за оспорюваним договором ОСОБА_6 . Судом визнано оспорюваний договір купівлі-продажу недійсним, визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням права власності за ОСОБА_6 . Отже, перешкод в одержанні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно немає, а тому дана вимога задоволенню не підлягає.

Однак, в законному одержанні потерпілою ОСОБА_4 в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину є накладений арешт на вищевказану квартиру. Таким чином, наявний арешт на вказану квартиру істотно обмежує права потерпілої ОСОБА_4 в реалізації її майнових прав. Арешт на майно був накладений в той час, коли на це майно формально мав право власності ОСОБА_6 . На даний час ОСОБА_6 за рішенням суду, що набрало законної сили, позбавлений права власності на вищевказану квартиру, відтак, будь-яке незаконне відчуження майна або перереєстрація його на третіх осіб неможливе.

Таким чином, у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба. А з іншого, продовження застосування такого заходу є неправомірне втручання держави у майнові права потерпілої ОСОБА_4 , позбавляє її можливості реалізувати свої конституційні права, накладений на її майно арешт стає надмірним тягарем для неї.

У судовому засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та заявниця ОСОБА_4 клопотання підтримали просили його задовольнити у повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши клопотання про скасування арешту, клопотання на підставі якого було накладено арешт, дійшов наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки представники органу досудового розслідування не з`явились в судове засідання та не висловили власну позицію щодо необхідності у забезпеченні арешту вказаного майна, не надали доказів на підтвердження існування ризиків у разі скасування заходу забезпечення у кримінальному провадженні № 0003274, а відтак клопотання підлягає задоволенню, збереження арешту вказаного майна в подальшому буде порушувати права фізичної особи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0003274 - задовольнити.

Скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003274 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: