УХВАЛА

23 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 190/1915/21

провадження №51-4127 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків, оскільки її подано без додержання приписів ст. 427 КПК України.

Так, суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

У зв`язку із цим, особа, яка подає касаційну скаргу, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до положень ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 фактично зводяться до посилань на порушення закону допущені, на його думку, Апеляційним судом Дніпропетровської області при ухвалені вироку від 20 травня 2002 року, який не є предметом перевірки суду касаційної інстанції при розгляді цієї касаційної скарги, оскільки, дана скарга подана на рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлених за результатом розгляду заяви сторони захисту про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 , обмежившись загальними фразами, не зазначив, яких саме порушень допустив місцевий суд при постановленні ним ухвали від 31 серпня 2022 року, якою було залишено без задоволення заяву засудженого про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами, а також апеляційний суд, який залишив оскаржене рішення місцевого суду без змін.

Зокрема, засуджений не обґрунтував, в чому саме полягали порушення допущені, на його думку, судами першої і апеляційної інстанцій, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановлених ними судових рішень, і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом як ухвали місцевого суду, так і ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 404, 412, 459, 466, 419 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі належного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Водночас Суд роз`яснює засудженому, що для складання та подання касаційної скарги він може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії цієї ухвали.

Касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3