Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2023 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2023 року про задоволення скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 21.07.2022 року про скасування доручення Офісу Генерального прокурора щодо виконання запиту Генеральної прокуратури російської федерації та припинення розшуку ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2023 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 21.07.2022 року. Ухвалено скасувати доручення Офісу Генерального прокурора щодо виконання запиту Генеральної прокуратури російської федерації про видачу ОСОБА_7 , припинити розшук ОСОБА_7 та виключити його зі списку осіб, які перебувають у міжнародному розшуку.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор вказує, що оскільки місцезнаходження ОСОБА_7 на території України не встановлено, то з метою проведення передбаченої ст.587 КПК України екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати його видачі, а також реалізації його прав, передбачених національним та міжнародним законодавством у зв`язку з розглядом питання про видачу, 24.05.2021 року та 17.06.2022 року Національній поліції України надані доручення на розшук цієї особи. Також зазначає, що ухвала слідчого судді в частині скасування доручення Офісу Генерального прокурора щодо виконання запиту Генеральної прокуратури російської федерації про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_7 не може бути виконана, оскільки такого документа не існує.

Просить, з урахуванням доповнень, скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою повернути скаргу адвокату ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 від 21.07.2022 року, як таку, що подана з порушенням підсудності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_6 щодо відмови в задоволенні апеляційної скарги прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог КПК України, що потягло за собою ухвалення необґрунтованого рішення.

Так, до кримінального провадження віднесені досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, як закріплено в п.10 ч.1 ст.3 КПК України.

За нормою ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З матеріалів провадження вбачається, що 21.07.2022 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла скарга з додатками захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 з проханням скасувати доручення Офісу Генерального прокурора щодо виконання запиту генеральної прокуратури російської федерації про видачу громадянина російської федерації ОСОБА_7 , припинити розшук останнього та виключити його зі списку осіб, які перебувають у міжнародному розшуку на території України.

Згідно ухвали слідчої судді, скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 була задоволена, доручення Офісу Генерального прокурора щодо виконання запиту генеральної прокуратури російської федерації про видачу ОСОБА_7 скасовано та припинено розшук ОСОБА_7 і виключено його зі списку осіб, які перебувають у міжнародному розшуку.

Проте, вивчивши матеріали судового провадження, а також доповнення до апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що слідча суддя не в повному обсязі дослідила матеріали скарги та провадження.

В скарзі захисник ОСОБА_6 просив скасувати доручення Офісу Генерального прокурора щодо виконання запиту генеральної прокуратури російської федерації про видачу ОСОБА_7 , однак в матеріалах справи дане доручення відсутнє. Проте, під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 вказав, що 24.05.2021 року та 17.06.2022 року Національній поліції України надавалися лише доручення на розшук ОСОБА_7 .. Тобто, слідча суддя не з`ясувала, яке саме доручення захисник просив скасувати.

Також захисник ОСОБА_6 в поданій скарзі в інтересах ОСОБА_7 просив суд припинити розшук ОСОБА_7 та виключити його зі списку осіб, які перебувають у міжнародному розшуку на території України, однак слідча суддя ухвалила припинити розшук ОСОБА_8 та виключити його зі списку осіб, які перебувають у міжнародному розшуку, тобто вийшла за межі скарги ОСОБА_6 .. Відповідно до статуту Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол та Статуту Комісії з контролю файлів Інтерполу припинення міжнародного розшуку особи здійснюється ініціатором його оголошення або Комісією за наявності відповідних підстав.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, є підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду скарги в суді першої інстанції.

Тому, суд апеляційної інстанції немає можливості перевірити доводи апеляційної скарги, оскільки не має права перебирати на себе функції суду першої інстанції, тобто підміняти суд першої інстанції.

З урахуванням викладеного ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, перешкодили суду ухвалити законне судове рішення і вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пунктом 3 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно вимог ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді як постановленої з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а також призначення нового судового розгляду скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд при ухваленні рішення про направлення матеріалів скарги на новий судовий розгляд визначив не проводити виконання запиту генеральної прокуратури російської федерації щодо розшуку ОСОБА_7 на території України до вирішення судом скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , оскільки останній хоч є громадянином російської федерації, проте вже декілька років проживає на території України, хоче отримати громадянство України, під час збройного нападу країни-агресора підтримує Збройні сили України, а саме постійно закупляє та передає для військовослужбовців України різне дороговартісне обладнання, долучається до фінансової підтримки ЗСУ, надає волонтерську та гуманітарну допомогу українським військовим, за що неодноразово був відзначеним командирами військових частин грамотами та подяками, що підтверджується матеріалами судового провадження.

Згідно ст.3 Конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання, жодна держава сторона не повинна висилати, повертати чи видавати будь-яку особу іншій державі, якщо є серйозні підстави вважати, що їй там може загрожувати застосування катувань.

Тому, в разі затримання та передачі ОСОБА_7 запитуючій країні, він може бути підданий жорстокому поводженню та можливому знищенню, що становить загрозу для його життя та здоров`я. Виконання запиту РФ щодо видачі ОСОБА_7 становить пряму загрозу його життю та здоров`ю, оскільки він є українцем за походженням та всіляко надає допомогу ЗСУ, відтак суперечить нормам Конституції України та інтересам нашої держави.

Зокрема, Європейський суд з прав людини 23.10.2008 року у справі "Солдатенко проти України" вказав, що у разі екстрадиції ОСОБА_9 з України до Туркменістану йому може загрожувати застосування тортур і жорстокого поводження, що суперечить статті 3 Конвенції (заборона тортур), при розслідуванні кримінальної справи. Крім того, суд констатував порушення статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб правового захисту) та ст.5 Конвенції (право на свободу та особисту недоторканність).

Також, у зв`язку з військовою агресією рф Верховною Радою 1 грудня 2022 року прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23 грудня 2022 року та з 27.12.2022 року зупинена дія Мінської конвенції та Протоколу, що свідчить про те, що після зупинення їх дії вказані конвенції не застосовуватимуться у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених у вказаних країнах, незалежно від дати їх видачі та посвідчення.

Керуючись ст.ст. 405, 412, 415, 422 КПК України, ст.3 ЄКПЛ, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 з доповненнями задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2023 року про задоволення скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 21.07.2022 року про скасування доручення Офісу Генерального прокурора щодо виконання запиту Генеральної прокуратури російської федерації та припинення розшуку ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

До вирішення судом скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не проводити виконання запиту генеральної прокуратури російської федерації щодо розшуку ОСОБА_7 на території України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3