ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9599/22
провадження № 1-кп/753/824/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінальних провадженнях № 0001910 від 05.07.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Відповідно до Закону України №558-ІХ від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи те, що головуючий суддя ОСОБА_6 перебуває на щорічній відпустці, розгляд питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , розглядається суддею ОСОБА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05 січня 2023 року, на підставі зазначеної ухвали суду обвинуваченого ОСОБА_4 затримано та доставлено до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що надають право суду на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, й вказані обставини можуть спонукати обвинуваченого до втечі з метою уникнення покарання, адже ОСОБА_4 , отримувавши повістки про виклик до суду, довгий час в судові засідання не з`являвся та поважних причин своєї неявки не повідомив.

Обвинувачений та захисник останнього просили обрати менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені в обвинувальних актах обставини мали місце, а ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ризик переховування ОСОБА_4 від суду підтверджується відсутністю міцних соціальних зв`язків у суспільстві, зокрема відсутністю постійного місця роботи, а також ймовірністю втечі обвинуваченого від правосуддя, зважаючи на відсутні міцні соціальні зв`язки у суспільстві та тяжкість покарання, яке у разі доведення його вини, може бути застосоване. Наявність такого ризику також підтверджується тими обставинами, що ОСОБА_4 з місця проживання зник та в подальшому був затриманий в ході розшукових заходів.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику, передбаченого п.п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого обвинуваченого, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).

При цьому суд враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ураховуючи наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимості за злочини проти власності, а також те, що за вказані діяння законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, до останнього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що зазначені в п.п. 1, 5 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10-ти років, й вказані обставини можуть спонукати обвинуваченого до переховування від суду з метою уникнення покарання, офіційно не працевлаштований, а також те, що ОСОБА_4 порушив умови домашнього арешту та був затриманий в ході розшукових заходів.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо питання уникнення наявних ризиків шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з особою обвинуваченого, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, суд, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Позиція обвинуваченого та його захисника щодо застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, жодним чином вказані висновки не спростовують.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його майнового стану та процесуальної поведінки, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 (прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 гривень, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 176-178, 182, 183, 186, 193-197,206, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.03.2023 року включно.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти негайно під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання документа, що це підтверджує, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_4 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до суду та виконувати такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 діб з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя