Справа № 139/569/22
Провадження №11-кп/801/103/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000351, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.06.2022 за апеляційною скаргою захисника особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Дружба Мурованокуриловецького району Вінницької області, проживаючого в будинку АДРЕСА_1 ,

у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2022 задоволено погоджене прокурором клопотання та відносно ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом за вчинення останнім суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішено питання про забезпечення заходів кримінального провадження у виді арешту майна, а також долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи у вечірній час 2ІНФОРМАЦІЯ_2 в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв із господарем, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_9 численні удари руками та ногами в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, спричинивши тілесні ушкодження, від яких потерпілий впав на підлогу.

Після цього, реалізуючи свій умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілого, ОСОБА_8 взяв до рук дерев`яну лавку, яка знаходилася в кімнаті, де відбувалися події, не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи ними, оскільки відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 90 від 22.08.2022 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофреноподібного розладу органічного ґенезу (F06.2), застосовуючи значну фізичну силу, наніс численні удари ОСОБА_9 в область голови та тулуба, спричинивши тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 59 від 22.07.2022, в результаті суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: трьох саден по лівій половині грудної клітини, шість саден по передній поверхні живота майже по середині; забійна рана на правій щоці обличчя, у верхньому кінці рана продовжується в садну; подібна рана: на підборідді, на діафрагмі рота у нижній третині, на правому крилі носа, в ділянці лівої брови у зовнішнього краю, в лобній ділянці голови з переходом на волосяну частину голови, в правій тім`яно-скроневій ділянці голови, рана в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови з вдавленим переломом лівої тім`яної кістки з пошкодженням твердої та м`яких мозкових оболонок та речовини головного мозку в їх проекції, рана до переду від вище описаної рани та на лівому скаті носа; суцільний синець в ділянці перенісся з переходом на верхнє та нижнє повіки лівого ока та лівої щоки, на повіках правого ока, суцільний синець на тильній поверхні лівої кисті від першого до третього пальців та садном по центру, на тильній поверхні другого та третього пальців лівої кисті з садном на кожному пальці на фоні синця; масивний крововилив у м`які тканини лобної ділянки, тім`яно-скроневій ділянці голови зліва та в лівий скроневий м`яз та шиї зліва; перелом кісток носа, верхньої щелепи, другої кістки основної фаланги третього пальця лівої кисті, перелом лівого ріжка під`язикової кістки; перелом 2-5 ребер лівої половини грудної клітки по переднє-пахвинній лінії; перелом грудини в ділянці з`єднання тіла та рукоятки; два лінійних переломи, які відходять від внутрішнього краю даного перелому на лобну кістку справа та зліва з подальшим переходом на кістки основи черепу передніх черепних ямках справа та зліва, дифузний крововилив у м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку на склепіння та основи.

Відповідно до висновку експерта смерть ОСОБА_9 настала від набряку-набухання речовини головного мозку, який розвинувся внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді рани лівої тім`яно-скроневої ділянки голови з вдавленим переломом лівої тім`яної кістки, з двома лінійними переломами, які перетинають лобну кістку зліва та справа та переходять на кістки основи черепу у передньо-черепні ямки зліва та справа з пошкодженням м`яких та твердих мозкових оболонок та речовини головного мозку в ділянці вдавленого перелому, а також від масивного дифузного крововиливу в м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку в ділянці склепіння та основи. Дані тілесні ушкодження, як небезпечні до життя на час їх утворення носять ознаку тяжких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.1.3 «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), між ними та смертю ОСОБА_9 є причинний зв`язок. Після отримання даних тілесних ушкоджень смерть останнього настала майже одразу. Всі, виявлені на тілі ОСОБА_9 тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії тупого (тупих) предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею та з прикладанням значної сили, можливо, ІНФОРМАЦІЯ_2, якою могла бути тупа частина дерев`яної лавки.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі захисника особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну ухвали Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року в частині визначення виду закладу з надання психіатричної допомоги через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Просить в цій частині застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Апеляційна с карга мотивована тим, що обираючи вид медичного закладу з надання психіатричної допомоги суд не врахував висновки судової психіатричної експертизи №90 від 22.08.2022, відповідно до якої обвинувачений потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру - адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, а визначений вид закладу з надання психіатричної допомоги таким, що відповідає вимогам ст. 94 КК України.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та що таке діяння ним було вчинено в період, коли він не усвідомлював свої дії та не керував ними. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи ж апеляційної скарги захисника в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, що потягло неправильне визначення виду закладу з надання примусової психіатричної допомоги, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється відповідно до положень Глави 39 КПК України.

Зокрема, за змістом ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Також відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Як убачається з оскаржуваного судового рішення, під час розгляду клопотання суд установив обставини, визначені п. 1-3 ч. 1 ст. 513 КПК, а саме що мало місце суспільно небезпечне діяння, таке діяння вчинено саме ОСОБА_8 та що останній вчинив відповідне діяння у стані неосудності. Зазначені обставини стороною захисту в апеляційній скарзі не оспорюються.

Повертаючись до обставин, що підлягають зясуванню відповаідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 513 КПК України суд наголошує, що останні встановлюються з урахуванням висновку судової психіатричної експертизи в поєднанні з положеннями ст. 94 КК України, частина перша якої усвою чергу визначає, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Зазначена норма закону про кримінальну відповідальність вказує на те, що при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру суд має врахувати в сукупності три критерії - характер і тяжкість захворювання (медичний критерій), тяжкість вчиненого діяння (юридичний критерій), а також ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб (соціальний критерій).

Як убачається з навного висновку судово-психіатричного експерта № 90 від 22.08.2022 (т. 1, а.с. 183-189) ОСОБА_8 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення страждав і страждає в теперішній час на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофреноподібного розладу органічного ґенезу (F06.2), він не усвідомлював і не усвідомлює свої дії, не керував і не керує ними; ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.

Зазначений висновок надає відповіді на встановлення лише медичного та соціального критеріїв, що підлягають зясуванню відповідно до вимог ст. 94 КК України.

У свою чергу за приписами ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом застосовується судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Таким чином юридичний критерій, визначений ч. 1 ст. 94 КК України вказує на необхідність призначення в зазначеному випадку застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації саме до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції надав належну оцінку, через що відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000351, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.06.2022 про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом за вчинення останнім суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: