Справа № 143/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Погребище Вінницької області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000350, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

Встановив:

04.01.2023 року до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000350, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді від 05.01.2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

06.01.2023 року каналами електронної пошти до суду від захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому просить суд звернутися з відповідним поданням до Вінницького апеляційного суду з питання направлення судового кримінального провадження № 143/29/23 з Погребищенського районного суду Вінницької області за обвинуваченням ОСОБА_5 до Вінницького міського суду Вінницької області для подальшого об`єднання з судовим кримінальним провадженням № 127/19327/22 в одне судове кримінальне провадження.

Клопотання мотивоване тим, що з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, не погіршення становища обвинуваченого, справедливого призначення покарання та реалізації основного принципу призначення покарання, захисник обвинуваченого вважає за необхідне дані кримінальні провадження об`єднати в одне кримінальне провадження (а.с. 13).

02.02.2023 року від прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 20.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.02.2023 року.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 був раніше неодноразово засудженим, та маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.11.2017 року за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, яким його засуджено до позбавлення волі строком на 3 роки, на шлях виправлення не став, а навпаки умисно, повторно вчинив новий злочин проти власності (а.с. 34-39).

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду справи за відсутності захисника, підтримала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та заперечувала проти задоволення клопотання захисника щодо звернення з відповідним поданням до Вінницького апеляційного суду з питання направлення судового кримінального провадження № 143/29/23 з Погребищенського районного суду Вінницької області за обвинуваченням ОСОБА_5 до Вінницького міського суду Вінницької області для подальшого об`єднання з судовим кримінальним провадженням № 127/19327/22 в одне судове кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності його захисника та підтримав клопотання останнього, при вирішенні клопотання прокурора покладається на розсуд суду.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду справи за відсутності захисника, щодо клопотань прокурора та захисника покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами КПК України, поверненню прокурору не підлягає.

Кримінальне провадження підсудне Погребищенському районному суду Вінницької області, підстав для закриття кримінального провадження немає.

Порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду, судом не встановлено.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення в даному кримінальному провадженні судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, з урахуванням закріплених в ст. 27 КПК України принципів гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 20.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.02.2023 року.

Частиною 3 ст.315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» обумовлено, що автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності запобігання ризикам, визначеним пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, суд ураховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, суть, зміст та кількість обумовлених в клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, високу ймовірність їх настання, особу обвинуваченого, який ніде не працює, постійного заробітку не має, а отже не обтяжений соціальними зв`язками та відповідальністю, а також достатньо обґрунтований, на думку суду, ризик продовження чи повторення ним протиправної поведінки з огляду на ту обставину, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, зокрема, проти власності.

Також суд вважає достатньо вмотивованими доводи сторони обвинувачення про те, що обвинувачений ОСОБА_5 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, може переховуватися від суду.

Крім того, зважаючи на наведені в клопотанні прокурора обставини, вочевидь не виключається можливість незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого та свідків у розглядуваному кримінальному провадженні.

За таких обставин ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ураховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на переконання суду, не зменшилися і продовжують існувати.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

В силу положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з урахуванням майнового стану обвинуваченого, суд вважає, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 грн., що узгоджується із приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Щодо клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звернення суду із поданням до Вінницького апеляційного суду про вирішення питання про направлення даного кримінального провадження до Вінницького міського суду Вінницької області для подальшого об`єднання з судовим кримінальним провадженням № 127/19327/22 в одне кримінальне провадження, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року з протоколами до неї, які втілені в ч. 1 ст. 21 КПК України встановлено, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях).

Згідно із ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Зі змісту клопотання убачається, що вмотивованих доводів щодо наявності підстав, визначених приписами ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі розглядуваного кримінального провадження до іншого суду захисник обвинуваченого не наводить, водночас судом їх також не встановлено.

При цьому, обставина, на яку посилається захисник обвинуваченого, а саме перебування у провадженні іншого суду першої інстанції іншого кримінального провадження стосовно тієї самої особи, відповідно до положень кримінального процесуального закону не є підставою для його передання на розгляд іншого суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 177, 199, п. 5 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 316, 331, 369 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку застосування раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Осична Хмільницького району Вінницької області, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 квітня 2023 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп., після внесення якої обвинувачений ОСОБА_5 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави обов`язки: прибувати на перші виклики до суду; не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звернення суду із поданням до Вінницького апеляційного суду про вирішення питання про направлення даного кримінального провадження до Вінницького міського суду Вінницької області.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000350, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 13 год. 15 хв. 15.02.2023 року.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілого та захисника.

Копію ухвали вручити прокурору та направити іншим учасникам процесу.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде складений протягом п`яти діб з дня оголошення її резолютивної частини.

Повний текст ухвали складено 09.02.2023 року.

Суддя