Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/485/23
Провадження № 1-кп/644/63/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001226 від 15.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 15 п.п.1,7 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за п.7 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 15 п.п.1,7 ч.2 ст. 115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , з тих підстав, що ризики не перестали існувати; застосований до обвинуваченого в даному кримінальному провадженні запобіжний захід є доцільним та таким, що на даний час ефективно забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Розгляд питання, щодо доцільності продовження запобіжного заходу, суд вважає можливим одноособово головуючим з огляду на п.20-5 перехідних положень КПК України, а також з огляду на постанову КМ № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Учасники провадження проти розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого головуючим суддею одноособово заперечень не висловили.

Обговорюючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження раніш застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у зв`язку з тими обставинами, що прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисник вважав, що обвинуваченому можливо змінити застосований раніше запобіжний захід на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав думку захисника .

Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлене прокурором клопотання слід задовольнити, з наступних підстав:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ«Харківський слідчий ізолятор» .

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується за п.7 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 15 п.п.1,7 ч.2 ст. 115 КК України, що є особливо тяжким злочином.

При цьому, суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та доводи приведені на їх противагу обвинуваченим та його захисником, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість можливого покарання за особливо тяжкий злочин, скоєння якого інкримінується останньому, суд прийшов до висновку, що не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, за наявності системного зв`язку приведених ризиків, обґрунтованої підозри, тяжкості покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, скоєння якого інкримінується обвинуваченому, а також наявність публічного інтересу, у суду не має підстав для зміни обраного раніше запобіжного заходу.

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому , в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого, відповідає характеру і тяжкості інкримінованого діяння, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Викладені захисником обвинуваченого доводи в частині наявності підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є безпідставними, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були враховані при його обранні на теперішній час відпали, що в свою чергу доведено не було. Між тим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 180, 183, 314-315, 369 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 07 квітня 2023 року.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її оголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1