КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.09.2022 відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на повідомлення Заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження № 00000376 від 11.06.2022.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просивскасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження № 00000376 від 11.06.2022.

21.09.2022 від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що повідомлення про підозру від 15.06.2022 не містить достатніх підстав причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення суперечить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, відомих на момент повідомлення про підозру, що є порушенням імперативних вимог згідно ч. 1 ст. 277 КПК України.

_______________________________________________________________________________________Справа № 757/21348/22-к Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3682/2022 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

ОСОБА_7 з 18.06.2010 по 18.06.2015 та з 28.09.2017 по цей час є суддею Івано-Франківського окружного адміністративного суду, а з 02.07.2015 ОСОБА_7 є військовослужбовцем. Оскільки ОСОБА_7 перебуває на посаді судді, то відповідно до вимог чинного законодавства, а саме ст. 207 та 482 КПК України та ст. 262 КУпАП, охоронці охоронної фірми не мали права його затримувати, тим більше, коли жодного кримінального та адміністративного правопорушення він не вчиняв.

За результатами проведення судової військової експертизи експерт зазначив, що ОСОБА_7 при застосуванні зброї, а саме - здійснені попереджувального пострілу у повітря, в умовах, що склалися 10.06.2022 за адресою: м. Київ, вул. Академіка Лебедева, 1, корп. 1 (ЖЖ «Казка») дотримано вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІУ. Крім цього, експерт вбачає в діях охоронців провокування військовослужбовця ОСОБА_7 на неправомірні дії.

З тексту повідомлення про підозру вбачається, що саме охоронник ОСОБА_11 , а згодом й інший охоронник ОСОБА_12 , були ініціаторами конфлікту з ОСОБА_7 з причини хибного розуміння власних повноважень. Останні вчинили проти ОСОБА_7 фізичне насильство, що потягнуло шкоду його здоров`ю та ризик для його життя.

У подальшому, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, ОСОБА_7 звертався до лікарів в травмпункт, де у нього було діагностовано перелом кісток носа, підозра на ЗЧМТ, садна та побої. З цього приводу у кримінальному провадженні стороною захисту було призначено судово-медичну експертизу для встановлення ступеню тяжкості нанесених ОСОБА_7 ушкоджень.

Як тільки ОСОБА_7 здійснив попереджувальний постріл у повітря, охоронники негайно припинили свої протиправні дії та пропустили його до свого помешкання. Це додатково свідчить про те, що у ОСОБА_7 не було жодного наміру порушувати громадський порядок, а його дії були спричинені реакцією на застосування щодо себе насильства з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Слідчим суддею не враховано відсутність складу інкримінованого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та залишено поза увагою, що ОСОБА_7 використовував вогнепальну зброю не для заподіяння шкоди здоров`ю, а здійснив постріл «неприцільно», тобто не цілячись у напрямку потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Жодній фізичній особі заподіяно шкоду заподіяно не було.

Також, захисник посилався на помилковість висновку слідчого судді про те, що 25.08.2022 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а відтак підозра від 15.06.2022, є неактуальною. Апелянт зазначав, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить такого визначення як неактуальне повідомлення про підозру.

Крім того, повідомлення про підозру від 15.06.2022 по своїй суті не може бути неактуальним, оскільки саме з даного моменту ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні, що в свою чергу вказує на те, що саме з 15.06.2022 на нього були покладені певні обмеження та зобов`язання, встановлені ст. 42 КПК України, а не з моменту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 25.08.2022.

Під час розгляду справи, на думку сторони захисту, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва діяв упереджено та необ`єктивно, в результаті чого без вагомих на те підстав ухвалив цілком неправомірне рішення щодо відмови у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2022.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 повторно не прибули, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили та клопотань про відкладення судового розгляду не подавали.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які не прибули у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, та додатково зазначила, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні вже направлено до суду для розгляду по суті, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000376, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

15.06.2022 ОСОБА_7 вручене повідомлення про підозру від 15.06.2022, складене заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 00000376, про підозру ОСОБА_7 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що пов`язані з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням вогнепальної зброї, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 296 КК України.

25.08.2022 ОСОБА_7 вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, складене заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 00000376, про підозру ОСОБА_7 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що пов`язані з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням вогнепальної зброї, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 296 КК України.

18.08.2022 захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження № 00000376 від 11.06.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.09.2022 відмовлено у задоволенні скарги.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення підозру ОСОБА_7 від 15.06.2022 відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та вручено ОСОБА_7 у спосіб та у строк, визначений КПК України.

Крім того, слідчий суддя врахував, що 25.08.2022 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а відтак підозра від 15.06.2022, є неактуальною.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 277, 278 КПК України.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2022 за ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0000376від 11.06.2022, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Вказане повідомлення про підозру, у відповідності до вимог ст. 278 КПК України, вручене ОСОБА_7 в день його складення 15.06.2022, про що свідчить його особистий підпис.

Таким чином, підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, невірну кваліфікацію його дій, та посилання на те, що ОСОБА_7 не мав жодного наміру порушувати громадський порядок, використовував вогнепальну зброю не для заподіяння шкоди здоров`ю, а унаслідок застосування щодо нього насильства з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , здійснив постріл не цілячись у напрямку потерпілих, унаслідок чого жодній фізичній особі не було заподіяно шкоду, фактично зведені до питань доведеності винуватості, встановлення фактичних обставин інкримінованих підозрюваному дій, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, як вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації його дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, правильність кваліфікації таких дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України, які б слугували підставою для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Крім того, як обгрунтовано зазначив слідчий суддя, станом на день розгляду слідчим суддею скарги захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 15.06.2022 фактично втратило свою дію у зв`язку із складенням 25.08.2022 заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000376.

Посилаючись в апеляційній скарзі на упередженість слідчого судді під час розгляду клопотання,захисником не наведено обгрунтовання таких доводів.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

Крім того, як убачається із наданих прокурором під час апеляційного розгляду відомостей, 03.11.2022 до Голосіївського районного суду міста Києва було направлено обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, питання про обґрунтованість доводів захисника щодо необгрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000376, є предметом оцінки того суду, який розглядає кримінальне провадження по суті обвинувачення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3