Справа № 442/5283/21
Провадження № 1-кп/442/61/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі колегіїї:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000340 від 19.05.2021 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямельниця Сколівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 19 травня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок шляхом відкритого заволодіння чужим майном, з метою убезпечитись від ідентифікації своєї особи, одягнувши на обличчя захисну маску, прослідувавши за ОСОБА_8 з міста Дрогобич Львівської області до села Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, прийшов до його господарства, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , відчинивши вхідну хвіртку, незаконно проник на подвір`я, огороджене по периметру спеціально пристосованим для перешкоджання вільному доступу сторонніх осіб парканом, де вчинив розбійний напад на ОСОБА_8 з метою заволодіння грошовими коштами, застосувавши при цьому насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Зокрема, реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , в цей же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужими грошовими коштами, незаконно проникнувши на подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , попередньо взявши з насипу піщано-гравійної суміші камінь, скориставшись моментом коли ОСОБА_8 підійшов до вхідних дверей власного житлового будинку і перебував на сходах, непомітно з-заді підійшов до нього та напав, умисно наніс один удар каменем по голові в ділянці тім`я, а коли ОСОБА_8 став чинити опір і вони обоє впали на землю, з метою подолання опору, взяв своєю рукою за пальці правої руки ОСОБА_8 , викрутив їх та наніс ще два удари каменем в область голови, тобто вчинив насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заподіяв при цьому тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани в ділянці лівої вушної мушлі, садна в лівій передвушній ділянці, синців з поверхневим осадженням в ділянках лівої вилиці, на чолі справа, синця на передній облямівці нижньої губи в ділянці лівого кута рота, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, підвивих (неповний вивих) проксимальної фаланги четвертого пальця правої китиці, який відноситься до легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, таким чином подолав можливість чинити ОСОБА_8 йому опір, після цього умисно, відкрито дістав із внутрішньої кишені його куртки грошові кошти в сумі 4200 гривень, забрав їх з собою та швидко побіг з території подвір`я у невідомому напрямку, тобто привласнив викрадене та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив напад на ОСОБА_8 з метою заволодіння належними йому грошовими коштами в сумі 4200 гривень, поєднаному з проникненням на територію огородженого подвір`я та заподіянням потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення вину визнав частково та суду повідомив, що 19.05.2021 в м. Дрогобичі побачив потерпілого ОСОБА_8 і пішов за ним. Сів за ним в автобус і поїхав с. Нагуєвичі, Вийшов за ним на цій самій зупинці і пішов вслід за ним. Біля будинку ОСОБА_8 попросив дати йому напитися води. Той йому відмовив. Тоді він хотів вирвати в потерпілого пакет, бо думав, що там є гроші, і почалася шарпанина. Потерпілий від цього впав і його кишені вилетіли гроші, які вхопив і почав втікати. Потерпілого не бив, той впав сам. Якісь люди бігли за ним і кричали. Вважає, що він не заходив на подвір`я ОСОБА_8 , так як там не було загороджено.

Окрім того, що ОСОБА_5 свою вину визнав частково, його вина у вчинені кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, зібраними по справі, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні суду повідомив, що 19.05.2021 року о 14.00 год. в м. Дрогобичі, пішов до банкомату біля церкви «Святої Трійці» і зняв кошти, після чого пішов у магазин „АТБ та в подальшому пішов до автобусної станції, де на пішохідному переході до автобусної станції до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 і попросив у нього мобільний телефон, щоб передзвонити, так як в нього вмирає дружина. Потерпілий відповів йому, що телефону не має і пішов до автобуса. До відправки іще був час, тоді він вирішив зайти в магазин на автобусній станції. А коли повернувся, то сів в автобус і побачив, що там вже сидить ОСОБА_5 . Автобус рухався рейсом Дрогобич-Сторона, який їхав через с. Нагуєвичі. Їхав автобус від автостанції до кінцевої зупинки близько 30-35 хв. В с. Нагуєвичі на останній зупинці він вийшов і пішов додому та по дорозі помітив, що ОСОБА_5 вийшов з автобуса вслід за ним і пішов в іншому напрямку. По дорозі додому побачив ОСОБА_5 , який сидів неподалік його дому і крутив телефон в руці. Коли потерпілий зайшов на своє подвір`я через хвіртку, так як подвір`я обгороджене, зачинив за собою хвіртку на засувку, як почув, що до нього кричить ОСОБА_5 щоб зачекати його. Після чого обвинувачений зайшов на територію подвір`я і спитав де проживає ОСОБА_9 , він йому відповів, що не знає такої, також обвинувачений просив води, на що потерпілий сказав, що не дасть йому води і попросив покинути його подвір`я. Після цього обвинувачений, будучи у масці, накинув на голову капішон, обернувся та, як подумав потерпілий, пішов на вихід з подвір`я. Потерпілий відвернувся від обвинуваченого та, підходячи до будинку, взявшись за поручень почув удар каменем по голові. Обернувшись, побачив ОСОБА_5 .. Вони почали шарпатися і впали на землю. Тоді ОСОБА_5 вдарив його другий раз каменем у скроню. У відповідь хотів його вдарити, але ОСОБА_5 викрутив палець правої руки і іще раз його вдарив каменем в брову. Після чого обвинувачений вперся колінами у ребра потерпілого. Він почав кричати і кликати на допомогу, а ОСОБА_5 в той час засунув руку в його внутрішню кишеню куртки, витягнув 5600 грн. і втік через фіртку. Прибігли сусіди, які намагалися його зловити, але без успішно. Щодо міри покарання , то просив обвинуваченого покарати суворо.

Показання свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні повідомила, що проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_8 .. Її вікна виходять на його подвір`я. Спочатку з вікна побачила і їй так здалося, що один чоловік хотів підняти іншого. Потім зрозуміла, що сусід кричить та кличе на допомогу. Відірвавши дві штахети, перейшла з свого подвіря на подвір`я потерпілого і там побачила, як якійсь чоловік намагається вдарити сусіда, тримаючи камінь у руці. ОСОБА_8 тримав його за штани. Вона підбігла, намагалася схопити нападника за кофтику, але він вирвався і втік, вона бігла за ним, але не наздогнала. В суді вказала, що подвір`я ОСОБА_8 обгороджене парканом, закрито на хвіртку із засувкою і для того, щоб зі свого подвір`я потрапити на подвір`я потерпілого їй довелось відірвати 2 штахети з паркана. Нападник був одягнгений в темну кофтину з капішоном і був в масці.

Показання свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні повідомила, що 19.05.2021 поверталася з роботи автобусом з автостанції. В автобусі побачила односельчанина ОСОБА_8 , а позаду нього сидів молодий хлопець ОСОБА_5 , який уступив їй місце та стояв біля неї і розмовляв по телефону, а коли звільнилося інше місце, він присів. Вона вийшла разом із ОСОБА_8 на одній зупинці і пішла додому. Куди пішов ОСОБА_5 вона не бачила. За 15-20 хв. до неї прийшла сусідка і повідомила, що треба допомогти ОСОБА_8 , коли вона прийшла до нього та побачила ОСОБА_8 , який їй розповів, що його обікрав та розбив голову хлопець, який їхав з ними в автобусі.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , даними під час попереднього судового розгляду і відтвореними в судовому засіданні в зв`язку з неможливістю забезпечення явки свідка, через те, що остання перебуває за кордоном, яка в судовому засіданні повідомила, що 19.05.2021 була вдома і почула, як сусід кричав про допомогу. Вона побігла до сусіда, коли прибігла на його подвір`я побачила, як з подвір`я вибіг обвинувачений ОСОБА_5 , якого вона впізнає в судовому засіданні. Разом із нею до сусіда прибігла іще одна сусідка ОСОБА_10 зі своім чоловіком. На потерпілому ОСОБА_8 на обличчі була кров та він їм розказав, що той хлопець вкрав в нього гроші та вдарив каменем по голові. Намагались разом з іншими свідками наздогнати обвинуваченрого, але він втік через провулок в сторону лісу. В суді вказала, що подвір`я ОСОБА_8 обгороджене парканом, закрито на хвіртку із засувкою.

Крім наведеного, вина стверджується матеріалами справи, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР та рапортами поліції від 19.05.2021, що надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 19.05.2021 о 20.40 год. за адресою: АДРЕСА_2 . З Дрогобицької ЦРЛ повідомили, що працівники поліції доставили ОСОБА_8 , 1956 р.н. побили на подвір`ї. Д/З струс головного мозку, вивих пальця правої кисті. Відмовляється від госпіталізації (а.с. 81-83);

- заявою потерпілого ОСОБА_8 , в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності до невідомої йому особи, який 19.05.2021 зайшов на його подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 та наніс йому три удари каменем по голові та викрав грошові кошти у сумі приблизно 4200гривень (а.с. 84);

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 19.05.2021, який проводився на місці злочину за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено фактичні дані та те що подвір`я дійсно є огороджене парканом, є хвіртка, яка закривається на засувку та вилучено камінь. (а.с. 85-98);

- рапортами поліцейський та протоколом затримання ОСОБА_5 та фототаблицею до нього від 19.05.2021, згідно якого у ОСОБА_5 вилучили викрадені грошові кошти в сумі 4200гривень, мобільні телефони та інші речі (а.с. 99-117);

- постановою про визнання речовим доказом та передачею на зберігання від 19.05.2021, визнано речовим доказом: гаманець чорного кольору, медична маска із краплею бурдового кольору, грошові кошти п`ять банкнот зі слідами РБК, грошові кошти 38 банкнот номіналом 100 грн., мобільний телефон марки «Нокіа 200», мобільний телефон марки «Хуавей» із сім карткою мобільного оператора «Киїстар», пара кросівок марки «Свісс», кофта темно-синього кольору « Басік» із слідами РБК, Джинсові штани «Бартон Менсвеєр» із слідами РБК, пачку сигарет марки «Марвел», камінь із слідами РБК. (а.с. 118-120);

- роздруківками із «Украгазбанку» про зняття коштів (122-126);

- Висновком експерта № 145 від 20.05.2021 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження після взаємодії з тупими твердими предметами, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.127);

- Висновком експерта № 146 від 20.05.2021 року та додатковим Висновком експерта № 199 від 30.06.2021 року згідно яких у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження після взаємодії з тупими твердими предметами, які відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я(а.с.128-130, 197-198);

- протоколом огляду предмета від 20.05.2021 DVD-R диска із файлами відеозапису подій , де чоловік зовнішньо подібний на ОСОБА_5 , прямує вслід за потерпілим ОСОБА_8 в м. Дрогобичі, сів вслід за потерпілим в автобус, який прямував в с. Нагуєвичі та вийшов за потерпілим на цій самій автобусній зупинці в с. Нагуєвичі, пішов в іншу сторону та за пару хвилин повернувся і пішов в слід за потерпілим (а.с. 134-155);

- постановою про визнання речовим доказом визнано чотири DVD-R із відеозаписами подій (а.с. 156);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.05.2021 згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка здійснила напад на її сусіда ОСОБА_8 (а.с. 157-159, 166-169);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото таблиці до нього від 20.05.2021 згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнає ОСОБА_5 , як особу, яка здійснила на нього напад. (а.с. 160-165);

- висновками експерта №903/2021ім, №909/2021ім від 14.06.2021 , згідно з якими у слідах на 5-ти банкнотах, номіналом по 100грн, на штанах , на правій кросівці, вилучених під час обшуку у ОСОБА_5 , виявлена кров людини, та антигени В,Н за ізосерологічною системою АВО, що може походити від будь-якої особи з группою крові В з ізогемаглютиніном анти-А зі супутнім антигенгом Н за ізосерологічною системою АВО , в тому числі і від ОСОБА_8 (а.с. 175-193);

- інформацією Дрогобицької міської лікарні №1 про те, що потерпілому ОСОБА_8 , 19.05.2021 року надавали першу медичну допомогу (а.с. 194-196);

- Характеризуючими даними на ОСОБА_5 (а. с. 169-172).

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року з наступними змінами "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" (п. 17) зазначено, що при постановленні вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза будь-яким розумним сумнівом. Його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки він, своїми умисними і протиправними діями, що виразились у вчиненні нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, поєднаного з проникненням в сховище.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

Суд приходить до висновку, що формування матеріалів справи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відбулося в порядку, передбаченому КПК України. Усі слідчі дії, проведені у відповідності до положень КПК України та зміст таких є однозначним. Подані письмові докази стороною обвинувачення, на думку суду, є належними, допустимими та достовірними.

Таким чином, порушень КПК України, які б вплинули на правильність висновків суду на підставі безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, на думку суду, не встановлено.

Щодо заперечень обвинуваченого про вчинення ним розбою, поєднаного з проникненням в сховище, колегія суддів зазначає таке.

У постанові від 19 листопада 2018 року (справа № 205/5830/16-к) Об`єднана палата Касаційного кримінального суду зробила висновок про те, що огороджена територія, у тому числі приватного домоволодіння, може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей (тобто є сховищем).

З огляду на це, належним чином огороджена територія домоволодіння, яка використовується для постійного чи тимчасового зберігання майна, як правило, може бути визнана сховищем.

Відсутність же загальної доступності подвір`я, а тим більше наявність на ньому пристосувань, засобів, які перешкоджають доступу сторонніх осіб (собак, освітлення, засувів чи гачків, а тим більше, замків на воротах та хвіртках), огорожі, яка за своїми розмірами, матеріалами, конструкцією призначена обмежити чи утруднити доступ сторонніх осіб, навпаки, вказує на те, що таке подвір`я в кримінально-правовому розумінні набуває статусу сховища. Про те, що подвір`я виконує роль сховища, вказує його фактичне використання для зберігання майна.

Доводи про те, що обвинувачений мав вільний доступ до подвір`я потерпілого, є неприйнятними, оскільки будь-яке вторгнення до сховища, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку, є незаконним.

Слід зазначити, що потерпілий з обвинуваченим у дружніх відносинах не перебував, до себе не запрошував, дозволу зайти на подвір`я не давав, заходячи на подвівр`я, закрив за собою хвіртку, просив обвинуваченого піти геть з його подвір`я, тому обвинувачений з метою заволодіння його майном, шляхом відкривання хвіртки проник у домогосподарство і , здійснивши напад, відкрито викрав у потерпілого гроші.

За таких обставин суд не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, що він даний злочин не поєднаний з проникненням в сховище, оскільки такі спростовуються доказами, дослідженими судом, а саме протоколом огляду місяця події з фототаблицею, поясненнями як самого потерпілого, так і свідків, які вказали, що територія домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 обгородження парканом, закрита на хвіртку із засувкою. При цьому зазначені доводи суд розцінює як спроби і намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі, перенести тягар відповідальності на інших осіб і тим самим уникнути відповідальності за вчиненні ним інкриміновані йому діяння і настанні злочинних наслідків.

Щодо доводів сторонни захисту про те, що обвинуваченим не було вчинено розбою, то слід зазначити таке.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного з застосуванням або з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, - життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Крім того, у висновках, що містяться у постанові ВС/ККС №405/3734/16-к від 31.07.2018 щодо розмежування розбою від грабежу зазначено, що у разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, слід розуміти заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не призвело до короткочасного розладу здоров`я або короткочасної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (нанесення ударів, побоїв, обмеження чи незаконне позбавлення волі за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння). Небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого насильство - це заподіяння йому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або короткочасну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. До останніх, зокрема, слід відносити насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

При цьому оцінка небезпечності насильства проводиться з урахуванням дійсності, реальності й характеру можливого насильства, коли така загроза не викликає сумніву щодо небезпечності дій винних осіб.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_5 , зокрема, неочікувано вчинив напад і ударив потерпілого каменем по голові, поваливши його на землю, сів на нього зверху і продовжив завдавати ударів в голову тим самим каменем, намагаючись тим самим позбавити останнього реальної можливості чинити опір. Такі дії обвинуваченого з урахуванням обставин вчинення злочину, показань потерпілого та висновку судово-медичної експертизи підтверджує факт насильства та його небезпечність для життя.

Потерпілий на досудовому слідстві при проведенні за його участю слідчого експерименту та в судовому засіданні показав, що після того, як він повернувся і пішов до дверей хати, раптово відчув удар в голову, від якого потемніло в очах і він впав. А обвинувачений сів на нього зверху і продовжував наносити удари. Дані покази потерпілого є сталими, послідовними, підтверджуються показами свідка ОСОБА_10 , та не викликають сумнів у суду в їх правдивості, а тому дають підстави колегії суддів зробити висновок про те, що застосування даного насильства мало на меті під час нападу з метою заволодіння коштами потерпілого, подолати його опір..

Крім цього, згідно з висновком експерта № 146 від 20.05.2021 року та додатковим Висновком експерта № 199 від 30.06.2021 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підвивиху основної фаланги четвертого пальця правої китиці, яке відноситься до легкого ступеня тяжкості, як таке що викликало короткочасний розлад здоров`я. інші тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Також суд враховує, що згідно з висновками експерта №903/2021ім, №909/2021ім від 14.06.2021 , згідно з якими у слідах на 5-ти банкнотах, номіналом по 100грн, на штанах , на правій кросівці, вилучених під час обшуку у ОСОБА_5 , виявлена кров людини, та антигени В,Н за ізосерологічною системою АВО, що може походити від будь-якої особи з группою крові В з ізогемаглютиніном анти-А зі супутнім антигенгом Н за ізосерологічною системою АВО , в тому числі і від ОСОБА_8 .

А відтак, правильність кваліфікації дій обвинуваченого як розбою, тобто нападу з метою заволодіння майном потерпілого, у суду не викликає сумнівів, а заперечення обвинуваченого того, що він потерпілого бив , суд вважає спростованими наявними у матеріалах справи доказами..

Щодо доводів потерпілого в частині викраденого майна в сумі 5600 гривень, то колегія суддів зазначає, що такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки потерпілий звернувся з заявою про вчинення злочину, в якій вказує суму викраденого в розмірі 4200гривень. Таку ж суму було вилучено в обвинуваченого ОСОБА_5 при його затриманні безпосередньо після вчинення злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Пом`якшуючих покарання обставин відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України - злочин вчинений відносно особи похилого віку.

Отже, призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких, обставини та характер його вчинення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав частково, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває, злочин вчинив через перебування у скрутному становищі.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.3 ст. 187 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме у виді позбавлення волі з конфіскацією майна .

Судових витрат немає.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 19.05.2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити «тримання під вартою».

Зняти арешт, накладений Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2021 року на: гаманець чорного кольору, медичну маску із краплею бордового кольору, грошові кошти п`ять банкнот зі слідами РБК, грошові кошти 38 банкнот номіналом 100 грн., мобільний телефон марки «Нокіа 200», мобільний телефон марки «Хуавей» із сім карткою мобільного оператора «Київстар», пару кросівок марки «Свісс», кофту темно-синього кольору « Басік» із слідами РБК, Джинсові штани «Бартон Менсвеєр» із слідами РБК, пачку сигарет марки «Марвел», камінь із слідами РБК.

Речові докази:

- медичну маску із краплею бордового кольору, пачку сигарет марки «Марвел», камінь із слідами РБК, які зберігаються в камері зберігання Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області знищити (а.с.118);

- грошові кошти- п`ять банкнот зі слідами РБК, грошові кошти 38 банкнот номіналом по 100 грн., які зберігаються в камері зберігання Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_8 (а.с.118);

- гаманець чорного кольору з картками, мобільний телефон марки «Нокіа 200», мобільний телефон марки «Хуавей» із сім карткою мобільного оператора «Київстар», пару кросівок марки «Свісс», кофту темно-синього кольору « Басік», джинсові штани «Бартон Менсвеєр», вилучені у ОСОБА_5 , які зберігаються в камері зберігання Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області повернути обвинуваченому ОСОБА_5 (а.с.118).

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3