Дата документу 21.02.2023 Справа № 317/2519/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2519/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/297/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_10 звернувся з апеляційною скаргою на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 місяців.

Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили постановлено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 7112 (сім тисяч сто дванадцять) гривень 06 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та 120000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведену експертизу в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування скарги зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину не визнав та від дачі показань відмовився.

Потерпіла надала суду пояснення, зазначивши, що автомобіль наїхав на неї ззаду, ані траєкторії його руху, ані водія вона не бачила.

Інших свідків орган досудового слідства не встановив.

Єдиним доказом того, що саме ОСОБА_11 скоїв вказану дорожньо-транспортну пригоду, на який послався суд у своєму вироку - це протоколом додаткового огляду місця події від 10 серпня 2020 року зі схемою до нього. Встановлено, що вказана слідча дія була проведена на місці події за участі водія ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_6 начебто надавав показання з приводу обставин справи.

Однак, вказаний протокол додаткового огляду від 10 серпня 2020 року не може бути належним та допустимим доказом, тому що в протоколі огляду не зазначено статус ОСОБА_6 та не роз`яснені його права. Таким чином, вказаний протокол на підставі п.п.2,3,4 ч.2 ст. 87 КПК України, та на підставі п.1 ч.3 ст.87 КПК України, повинен бути визнаний недопустимим доказом.

Під час проведення огляду місця події від 10 серпня 2020 року ОСОБА_6 не були роз`яснені будь-які права, серед яких і право на відмову давати показання та право на захист, не надана пам`ятка про права та не повідомлено про будь-яку підозру у вказаному провадженні.

Інших доказів того, що саме ОСОБА_6 був за кермом автомобіля «ГАЗ» у той день суду не надано.

Таким чином, під час судового розгляду прокурором не доведено винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

В запереченнях до апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_8 зазначає, що не погоджується з твердженням захисника про недопустимість як доказу протоколу додаткового огляду місця події, з огляду на таке.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Підставою для проведення огляду місця події стало повідомлення про ДТП. З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд ділянки місцевості, де сталася ДТП. Отже, зазначена слідча дія здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та з метою визначення статусу ОСОБА_6 . Сам протокол, на думку потерпілої, складено у відповідності до вимог, встановлених кримінальним процесуальним кодексом України. Приписами ч.4 ст.237 КПК визначено, що особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії, мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду, в той же час, ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_10 під час проведення слідчої дії жодних заперечень та заяв не заявили.

Посилання захисника на п.1 ч.3 ст. 87 КПК є безпідставним, оскільки Верховний Суд зауважив, що п.1 ч.3 ст. 87 КПК України передбачено, що недопустимими доказами є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Зміст цієї норми вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові у справі № 162/512/16-к від 18 травня 2021 року.

На думку потерпілої, судом першої інстанції в ході судового розгляду вина ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в цьому кримінальному провадженні та досліджених під час судового розгляду.

Згідно з вироком суду, 11 липня 2020 року приблизно о 16 годині 54 хвилини ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ГАЗ 3302» д/н: НОМЕР_1 , здійснював рух заднім ходом по проїзній частині вулиці Миру в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області в районі будинку № 62.

В цей же час проїзну частину вулиці Миру в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, зліва направо по ходу руху водія ОСОБА_6 перетинала пішохід ОСОБА_8 .

В районі перехрестя з круговим рухом, що розташоване по проїзній частині біля будинку № 62 по вулиці Миру в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_6 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху заднім ходом, не звернувшись за допомогою до інших осіб, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину зліва направо по ходу руху водія.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Внаслідок зазначених дій водія ОСОБА_6 відбувся наїзд автомобіля «ГАЗ 3302» д/н: НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 , в результаті якого вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Заслухавши доповідь судді; захисника-адвоката ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, потерпілу та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання, не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, від надання будь-яких пояснень відмовився відповідно до статті 63 Конституції України.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при викладених у вироку суду обставинах повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 11 липня 2020 року у її сина був день народження і вона заздалегідь зробила замовлення піци в магазині «Апельмон» на 17 годину 00 хвилин. Забравши у зазначений час піцу, вона вийшла з магазину та перейшла частину дороги, де чекала на можливість перейти другу її частину, коли відчула удар в лівий бік тіла від наїзду автомобіля, від якого вона впала, а автомобіль наїхав на неї. Зазначила, що автомобіля вона до наїзду не бачила, адже він наїхав на неї ззаду. Свідомість вона не втрачала і пам`ятає, що одразу після наїзду підбігло досить багато людей. Пояснила, що з-під автомобіля її витягали за допомогою домкрату. Згодом приїхав автомобіль швидкої допомоги і її доправили до Обласної клінічної лікарні, де її прооперували та перевели в травматологічне відділення.

Обґрунтовуючи завдану їй внаслідок ДТП моральну шкоду, зазначила, що вона є тимчасово переміщеною особою та сама утримує малолітнього сина. Крім того, на її утриманні перебуває матір похилого віку, яка, внаслідок хвороб, потребує її догляду. На момент її допиту в суді вона ще проходила реабілітацію після ДТП, внаслідок якої вона отримала ІІІ групу інвалідності. Її лікування потребує значних фінансових витрат, а вона постійно відчуває фізичний біль в місцях переламів. Крім того, через неможливість самостійно пересуватись, вона вимушена користуватись допомогою сторонньої особи, а для поїздок вона вимушена винаймати таксі. Зазначила, що коли вона перебувала в лікарні, обвинувачений ОСОБА_6 передавав їй 5000 гривень на лікування.

Також, судом першої інстанції досліджені письмові докази, яким надана відповідна правова оцінка, а саме:

- відомості з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 липня 2020 року, схеми, фототаблиці та відеозапису до нього, згідно з якими встановлено, що місцем події є проїзна частина вулиці Миру в смт.Балабине Запорізького району Запорізької області на перехресті з круговим рухом, де відбувся наїзд автомобіля «ГАЗ 3302» д/н: НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода. Описано погодні умови та стан проїжджої частини на місці ДТП та інші відомості як щодо місця події, так і щодо транспортного засобу, з яким відбулась дорожньо-транспортна пригода. Протокол підписаний водієм ОСОБА_6 без зауважень;

- відомості з протоколу додаткового огляду місця події від 10 серпня 2020 року зі схемою до нього, згідно з якими встановлено, що вказана слідча дія була проведена на місці події за участі водія ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 . Під час проведення слідчої дії ОСОБА_6 пояснив, що погодні та дорожні умови повністю відповідають тим, що були на момент дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив місце, на якому відбувся наїзд керованого ним автомобіля ГАЗ-3302 д/н: НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 та пояснив механізм наїзду на пішохода так, як він його пам`ятає. Зазначив, що автомобіль, яким він керував в день ДТП, був в технічно справному стані, а наїзд автомобіля на ОСОБА_8 відбувся через те, що на момент руху він її не бачив.

В ході цієї слідчої дії встановлено, що водію ОСОБА_6 пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину зліва направо по ходу руху водія, видно у дзеркало заднього виду в момент початку руху, під час руху до того моменту, поки вона не зайде за габаритний кузов автомобіля. Визначено межі «мертвої зони», яка недосяжна для огляду водієм;

- висновок експерта № 9-699 від 31 серпня 2020 року (інженерно-транспортна експертиза за спеціальністю: «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод»), згідно з яким, водій автомобіля ГАЗ-3302 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху. У діях водія автомобіля ГАЗ-3302 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 є невідповідності вимогам пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Технічна можливість у водія автомобіля ГАЗ-3302 реєстраційний номер НОМЕР_1 уникнути дорожньо-транспортної пригоди (наїзду на пішохода ОСОБА_8 ) залежала від виконання ним вимог пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху;

- висновок експерта №950 від 27 серпня 2020 року (судово-медична експертиза), яким встановлено, що осколковий двухкісточковий перелам кісток лівої гомілки та перелам заднього краю великогомілкової кістки з повним вивихом стопи допереду, доверху та медіально (за даними рентгенологічного дослідження), із наступним проведенням металоостеосинтезу переламів, рана в ділянці лівого гомілковостопного суглобу (за даними медичної документації) у ОСОБА_8 в сукупності кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Перелам голівки лівої малогомілкової кістки по типу вклинення (за даними рентгенологічного дослідження), рана по латеральній поверхні лівого колінного суглобу (за даними медичної документації) у ОСОБА_8 в сукупності кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Рана у верхній третині правої гомілки по медіальній поверхні (за даними медичної документації) у ОСОБА_8 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися від дії тупих предметів. Не виключається можливість виникнення виявленого комплексу тілесних ушкоджень в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Давність утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не суперечить строку, вказаному в фабулі постанови слідчого та в наданій медичній документації.

Судом досліджений відеозапис з камери відеоспостереження, який наданий слідчому керівництвом магазину «Продукти», що розташований за адресою: вулиця Миру 62, смт. Балабине, Запорізького району Запорізької області, та встановлено таке.

Відеозапис міститься в файлі ch04_801. Тривалість відео 09 хвилин 01 секунда. Початок відео згідно до інформації, що в ньому наведена 11 липня 2020 року о 15 годині 18 хвилин 01 секунді.

На відео зафіксовано розгалуження автодороги перед перехрестям з круговим рухом. Дорога розходиться в напрямку зліва направо, утворюючи трикутну частину поверхні поза межами проїжджих частин.

На 02 хвилині 02 секунді відеозапису з правого боку з`являється автомобіль ГАЗ, який прослідував через утворений розгалуженням трикутник до його лівої частини, після чого зупинився безпосередньо перед ближньою до камери смугою руху. В цей же час до ближньої смуги руху з правої сторони відеозапису підійшла пішохід з коробкою в руках та зупинилась перед смугою.

На 02 хвилині 31 секунді відеозапису пішохід почала переходити ближню до спостерігача смугу руху в напрямку трикутника, утвореного розгалуженням дороги; автомобіль ГАЗ в цей момент стоїть на місці, де він до того зупинився.

На 02 хвилині 44 секунді відеозапису зафіксовано, як пішохід, перетнувши трикутник та дійшовши до другої смуги руху, зупинилась перед нею, а автомобіль ГАЗ на 2 хвилині 38 секунді відео почав рух заднім ходом в напрямку пішохода.

На 02 хвилині 50 секунд відео зафіксовано, як автомобіль ГАЗ, рухаючись заднім ходом, здійснює наїзд на пішохода. Повна зупинка автомобіля відбулась на 02 хвилині 54 секунді відео.

На 02 хвилині 57 секунді зафіксовано як водій автомобіля, який рухався по дальній від спостерігача смузі руху, щось показує жестами водію автомобіля ГАЗ, який після цього починає рух вперед і, проїхавши незначну відстань, на 3 хвилині 00 секунд зупиняється.

В подальшому на відео зафіксовано як зупиняються автомобілі та до місця наїзду збігаються люди.

В судовому засіданні також було досліджено відеозапис, наданий суду представником потерпілої - адвокатом ОСОБА_12 . Відеозапис, як убачається з супровідного листа та з надпису на обгортці диску, здійснений камерами спостереження ТОВ «Апельмон Прайм» 11 липня 2020 року та наданий у відповідь на адвокатський запит.

Відеозапис міститься в файлі videoplaybackи та триває 03 хвилини 43 секунди. Початок відео, згідно з інформацією, що в ньому наведена 11 липня 2020 року о 16 годині 51 хвилині 43 секунді.

На відео зафіксовано проїжджу частину автодороги, яка простягається зліва направо та розходиться. При цьому одне з розгалужень розташоване безпосередньо перед камерою, на яку знято відео, а друге далі, ближче до верхньої частини відео. Зазначені смуги руху при розділенні утворюють трикутник, гострий кут якого направлений ліворуч на відеозаписі.

З початку відео видно, як по ближній смузі руху проїжджає автомобіль ГАЗ та зупиняється біля іншого автомобіля і водії деякий час спілкуються.

На 01 хвилині 53 секунді відеозапису автомобіль ГАЗ починає рух в напрямку гострого кута трикутника, який розділяє смуги на перехресті з круговим рухом, а з приміщення, на якому розміщено відеокамеру, виходить жінка з коробками піци в руках.

На 02 хвилині 36 секунді відеозапису автомобіль ГАЗ зупиняється в районі гострого кута трикутника, утвореного розгалуженням автодороги, а жінка з піцою, обійшовши припарковані автомобілі, зупинилась перед ближньою смугою руху.

На 02 хвилині 49 секунді жінка починає переходити ближню смугу проїжджої частини в бік трикутника і на 02 хвилині 57 секунд, коли жінка вже рухалась по зазначеному трикутнику, автомобіль ГАЗ починає рух заднім ходом в її напрямку.

На 03 хвилині 03 секунді відеозапису зафіксовано, як жінка з піцою зупинилась, а автомобіль ГАЗ продовжує рух заднім ходом в її напрямку і на 03 хвилині 09 секунд здійснює наїзд на неї.

Від наїзду жінка впала та опинилась під колесами автомобіля ГАЗ.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснив, що інженерно-транспортну експертизу він проводив на підставі даних, які були надані йому слідчим. Відомості з протоколів слідчих дій, які він приймає до уваги при проведенні експертизи, викладаються в постанові про її призначення. Фотографії при проведенні експертизи він робить в разі потреби.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаного правопорушення.

Так, показання потерпілої ОСОБА_8 повністю узгоджуються з відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 липня 2020 року, згідно з яким місцем події є проїзна частина вулиці Миру в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області на перехресті з круговим рухом, де відбувся наїзд автомобіля «ГАЗ 3302» д/н: НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода; з відомостями з протоколу додаткового огляду місця події від 10 серпня 2020 року, відповідно до якого обвинувачений безпосередньо вказав місці, на якому відбувся наїзд керованого ним автомобіля ГАЗ-3302 д/н: НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 та пояснив механізм наїзду на пішохода так, як він його пам`ятає; з висновком судово-медичної експертизи № 950 від 27 серпня 2020 року, щодо отримання останньою тілесних ушкоджень, внаслідок події ДТП.

Як убачається з протоколу додаткового огляду місця події від 10 серпня 2020 року, ОСОБА_6 не заперечував та, навпаки, визнавав факт наїзду керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_8 , та зазначив, що наїзд відбувся через те, що на момент руху він не бачив пішохода. Відповідно, про те, що автомобілем керувала інша особа, ОСОБА_6 не казав, та такого з матеріалів провадження не убачається.

Згідно з висновком інженерно-транспортної експертизи № 9-699 від 31 серпня 2020 року, технічна можливість у водія автомобіля ГАЗ-3302 реєстраційний номер НОМЕР_1 уникнути дорожньо-транспортної пригоди (наїзду на пішохода ОСОБА_8 ), залежала від виконання ним вимог пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху.

Згідно з відеозаписом з камер спостереження ТОВ «Апельмон Прайм» та магазину «Продукти», наїзд на пішохода ОСОБА_8 відбувся транспортним засобом «ГАЗ 3302» під керуванням водія ОСОБА_6 , який знаходився у даному авто, та після наїзду, одразу вибіг з нього, при цьому саме зі сторони водійського сидіння.

Також в матеріалах провадження міститься копія постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області по справі № 317/2069/20 від 12 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_6 .

Вказана постанова набрала законної сили.

За змістом постанови, щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він 11 липня 2020 року о 17:50 год. у смт. Балабино, Запорізького району Запорізької області, по вул.Миру, біля будинку №62, керував транспортним засобом ГАХ, д.н.з НОМЕР_1 (належність - ОСОБА_14 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №3514 від 11 липня 2020 року, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказану справу про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення суд врахував надану захисником - адвокатом ОСОБА_10 копію витягу з ЄРДР від 11 липня 2020 року по цьому кримінальному провадженню, де викладена фабула кримінального правопорушення, а саме: 11 липня 2020 року о 15:20 год. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ГАЗ 3302» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом на перехресті з круговим рухом по вул.Миру в смт.Балабине, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, з якими була госпіталізована до КУ «ЗОКЛ» ЗОР.

Закриваючи провадження в справі, в своїй постанові суд вказав на те, що працівниками поліції не дотримані умови проведення огляду водія ОСОБА_6 у період двох годин з моменту виявлення події ДТП, у якій було травмовано пішохода.

Отже, при розгляді цієї справи сторона захисту також не заперечувала, що 11 липня 2020 року о 17:50 год. у смт. Балабино, Запорізького району Запорізької області, по вул.Миру, біля будинку №62, ОСОБА_6 керував транспортним засобом ГАХ, д.н.з НОМЕР_1 .

Перевіряючи доводи захисника щодо недопустимості як доказу відомостей з протоколу додаткового огляду місця події від 10 серпня 2020 року, колегія суддів звертає увагу на таке.

Так, відповідно до вказаного протоколу, під час проведення додаткового огляду місця події був присутній ОСОБА_6 , який дійсно на той час статусу підозрюваного не мав з об`єктивних причин, оскільки ще не була проведена інженерно-транспортна експертиза.

Разом з цим, права останнього під час проведення вищевказаної слідчої дії жодним чином порушені не були, в тому числі і право на захист, оскільки огляд проводився у присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 .

Ознайомившись зі змістом цього протоколу, ОСОБА_6 та його захисник засвідчили своїми підписами правильність викладених у ньому обставин. При цьому, жодних заперечень до протоколу від них не надійшло.

За таких обставин вважати відомості з зазначеного протоколу недопустимими доказами жодних підстав немає.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вироку доходить висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та за наслідками розгляду провадження зробив висновки, які фактичним обставинам відповідають.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачає, оскільки доводи, викладені в цій скарзі, правильності висновків суду не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4