Справа № 473/3214/21
Номер провадження1-кп/473/48/2023
ВИРОК

іменем України

"22" лютого 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000288 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, яка не працює, заміжньої, має на утримання одну неповнолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2021 року в період часу з 21:50 по 22:10 годину, на АДРЕСА_1 , навпроти житлового будинку №10, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник конфлікт. В подальшому у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел на завдання ОСОБА_5 удару, з метою завдання фізичного болю. Реалізуючи вказаний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді завданні шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наблизилась до ОСОБА_5 та нанесла їй один удар правою ногою по тулубу в область нижньої частини живота, який завдав потерпілій фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_6 винною себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України не визнала та пояснила, що відбувалась сварка між чоловіком обвинуваченої та потерпілою. ОСОБА_6 вийшла на вулицю і почула, що ОСОБА_5 висловлювала образи та прокльони на адресу ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина. Обвинувачена підійшла до потерпілої та висловила своє невдоволення. Тоді ОСОБА_5 підбігла до неї та вдарила обвинувачену у живіт, а потім відбігла та знову почала ображати ОСОБА_6 . Потім потерпіла почала бігати за обвинуваченою. ОСОБА_5 намагались утримати її чоловік та син, але вона продовжувала кричати та ображати обвинувачену. ОСОБА_6 підійшла до потерпілої, але син та чоловік потерпілої її відштовхнули. Обвинувачена зазначає, що вона не підходила до потерпілої ближче ніж на відстань витягнутої руки, не била її, так як фізично не могла цього зробити.

Але винність обвинуваченої ОСОБА_6 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 17 липня приблизно о 22.00 год. в неї та її чоловіка виник конфлікт з ОСОБА_8 . Під час сварки прийшов ОСОБА_9 , обвинувачена та два сина потерпілої, які також втрутились в сварку. Під час сварки, ОСОБА_6 підбігла до потерпілої зліва та вдарила її ногою в живіт, спричинивши сильний фізичний біль.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_5 . Ввечері він біля свого двору запалив траву. Після чого він цим попелом засипав яму на дорозі. Це побачив чоловік обвинуваченої ОСОБА_8 , підбіг до ОСОБА_10 та розпочав сварку. На крики вибігла потерпіла, яка теж втрутились у сварку. Також під час конфлікту були присутні діти ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Також на місце сварки прибігла обвинувачена. ОСОБА_6 кинулась битись і ОСОБА_10 почув, що його жінка кричить, що її вдарили. Самого моменту удару він не бачив. Після чого вони розборонили жінок.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, він є сином потерпілої. Ввечері влітку, коли він перебував вдома, у вікно постукала його мати та сказала, щоб він знімав на мобільний телефон конфлікт, який виник на вулиці. ОСОБА_12 вийшов на вулицю. На вулиці біля їх будинку знаходились його мати, батько, брат, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Тоді ОСОБА_12 розпочав знімати весь конфлікт на мобільний телефон. Батько та брат знаходились біля потерпілої. Прибігла ОСОБА_6 та вдарила його мати ногою у живіт.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він є сином потерпілої. 17 липня 2021 року між 21.00 год. та 22.30 год. відбувся конфлікт його батьків з сусідами. Під час конфлікту були присутні його батьки, він з братом, сусіди ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . Також прибігла обвинувачена та вдарила ногою його мати у живіт.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що в той вечір вона з чоловіком знаходились вдома та почули на вулиці крики. ЇЇ чоловік вийшов на вулицю та ОСОБА_11 почула, що крики стали гучніше. Тоді вона також вийшла на вулицю. Там були потерпіла, чоловік потерпілої, ОСОБА_8 , чоловік ОСОБА_11 . В цей момент вийшла ОСОБА_6 та сказала потерпілій: «Закрий рота», а потерпіла почала кричати ще дужче. ОСОБА_11 перебувала біля свого будинку і не бачила, щоб потерпілій спричинялись тілесні ушкодження, але чула, що потерпіла почала кричати: «Мені боляче, ти мені зробила синець». Після крику потерпілої, ОСОБА_6 відійшла від потерпілої, біля якої знаходились. Тоді потерпіла, почала кидатись на ОСОБА_6 , а чоловік потерпілої та син потерпілої відтягнули ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що ОСОБА_10 сипав на дорогу золу, тоді прийшов ОСОБА_8 та почав цю золу прибирати. Між ними виник конфлікт. Вибігла потерпіла і також втрутилась у сварку та почала нецензурно висловлюватись в бік дружини ОСОБА_8 . Вийшла обвинувачена і сварка продовжилась. Потерпіла почала кричати, що обвинувачена її вдарила, хоча самого удару ОСОБА_9 не бачив.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 17.07.2021 року, вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_15 , яка 17.07.2021 року приблизно о 22.00 год. нанесла її удар ногою в живіт, а.с.41.

Згідно протоколу огляду предмету від 19.07.2021 року, слідчим оглянутий мобільний телефон марки «SAMSUNG A10s», який добровільно надав для огляду ОСОБА_13 . В папці телефону «Галерея» виявлено відеозапис « НОМЕР_1 _220100 мр 4», розміром 1,29 Гб, від 17 липня 22:11 год., що має тривалість відеозапису 10 хвил.28 секунд. Під час огляду вказаний відеозапис був перенесений на службовий комп`ютер марки «LG», з якого відразу ж записаний на аудіо-диск марки «Verbatim DVD-R», який долучений до матеріалів досудового розслідування та визнаний речовим доказом. Даний диск переглянутий в судовому засіданні, а.с.42, 43-44.

Згідно протоколу огляду предметів від 19.07.2021 року з таблицею зображень, слідчим оглянутий аудіо диск «Verbatim DVD-R». При запуску диску через службовий комп`ютер, встановлено, що на диску міститься відеофайл формату МР 4 з назвою «20210717_220100». Під час відтворення відеозапису встановлено, що його тривалість складає 10 хвил. 28 секунд, розмір 1,29 ГБ. При перегляді даного відеозапису видно групу осіб в темний час доби, які перебуваючи на вулиці лаються між собою. На 7 хвил. 25-27 секундах, зафіксована, як особа жіночої статі наносить удар правою ногою. Після чого потерпіла ОСОБА_5 почала сваритись та кидатись на неї. Даний диск визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні, а.с.45- 48, 49.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.07.2021 року з відеозаписом слідчого експерименту, який був переглянутий в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_5 показала обставини її побиття ОСОБА_6 . Показаний потерпілою механізм спричинення їй удару, відповідає фактичним обставинам справи, а.с.70-72 .

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Доводи обвинуваченої та її захисника про те, що вина ОСОБА_6 в скоєні кримінального правопорушення не доведена та вона не наносила удар потерпілій, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Так, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Безпосередньо в судовому засідання потерпіла ОСОБА_5 стверджувала, що ОСОБА_6 підбігла до потерпілої зліва та вдарила її ногою в живіт, спричинивши сильний фізичний біль.

Пояснення потерпілої підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були безпосередніми очевидцями події і зазначали, що бачили, як обвинувачена нанесла удар потерпілій ногою у живіт. Пояснення даних свідків узгоджуються між собою, є логічними та послідовними. Дані пояснення узгоджуються з відеофайлом формату МР 4 з назвою «20210717_220100», при перегляді якого видно групу осіб в темний час доби, які перебуваючи на вулиці лаються між собою. На 7 хвил. 25-27 секундах, зафіксована, як особа жіночої статі наносить удар правою ногою.

Свідок ОСОБА_10 , який також був безпосереднім учасником конфлікту, пояснив суду, що на місце сварки прибігла обвинувачена, яка кинулась битись і ОСОБА_10 почув, що його жінка кричить, що її вдарили.

Також, свідок ОСОБА_11 , яка в той вечір виходила на вулицю біля свого будинку і бачила сварку, хоч і не бачила, щоб потерпілій наносились удар, але чула, що потерпіла почала кричати: «Мені боляче, ти мені зробила синець». Після крику потерпілої, ОСОБА_6 відійшла від потерпілої, біля якої знаходились. Аналогічні пояснення надав і свідок ОСОБА_9 , який пояснив суду, що бачив конфлікт і хоч самого удару ОСОБА_9 не бачив, але чув, що потерпіла почала кричати, що обвинувачена її вдарила.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 , який пояснював, що його дружина ОСОБА_6 нікого не била, бо потерпіла стояла позаду свого чоловіка та сина та між потерпілою та ОСОБА_6 була відстань не менше двох метрів, так як його пояснення протирічать поясненням всіх вищевказаних свідків, допитаних в судовому засіданні.

Також суд не може прийняти до уваги дані слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_6 від 28.08.2021 року, так як згідно даного протоколу слідчого експерименту, хід даної слідчої дії зафіксований та записаний на цифровому носій інформації лазерному диску «Videx DVD R», який долучений до даного протоколу , але як було встановлено в судовому засіданні при перегляді даного відеозапису, слідчий експеримент зафіксований не в повному обсязі. Так, на наданому лазерному диску відеозапис закінчується о 11 год. 22 хвил., тоді як згідно протоколу проведення слідчого експерименту відео зйомка закінчена об 11 год. 37 хвил. Отже на даному диску відсутній відеозапис слідчого експерименту тривалістю 15 хвил.

В судовому засіданні прокурором був наданий висновок експерта №283 від 21.07.2021 року, згідно якого у ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці грудини із забоєм живота, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження виникли до звернення у лікарню, куди ОСОБА_5 звернулась 17.07.2021 року. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару руками, ногами, в тому числі і обутою. Судом була призначена комісійна судова медична експертиза, згідно висновку якої №20-к від 19.07.2022 року, у ОСОБА_16 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна по передній поверхні грудної клітини в ділянці грудини. Діагноз «забій м`яких тканин живота» при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймався, так як об`єктивними даними не підтверджується не мається опису ділянки забою, розмірів, характеристик, п.4.6. Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказ МОЗ України від 17.10.1995 року №6.

Враховуючи, що згідно обвинувального акту від 16 грудня 2022 року ОСОБА_5 не були спричинені тілесні ушкодження, то суд не приймає до уваги висновки експертів №283 від 21.07.2021 року та №20-к від 19.07.2022 року.

Що ж стосується доводів захисника про те, що експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що потерпілій при ударі ногою не могли бути спричинені тілесні ушкодження, то дані пояснення експерта стосувалися саме тілесних ушкоджень у вигляді садна в ділянці грудини.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведено в повному обсязі і дії обвинуваченої ОСОБА_6 , які виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, належить кваліфікувати за ч. 1 ст.126 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, а саме те, що це є кримінальний проступок, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання, те, що вона виключно позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась та не засуджувалась, має на утриманні неповнолітню дитину, та вважає можливим призначити їй покарання у вигляді штрафу.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст..100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винною в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі: аудіо-диск «DVD-R», на якому записаний відеозапис події, що сталась 17.07.2021 року о 22.11, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: