ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8402/22 Номер провадження 11-кп/814/1443/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001909 за апеляційними скарг ами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:

13.12.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України на 5 років 6 місяців, звільненого 07.02.2022 по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, арешту майна та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

В середині квітня 2022 року в денний час, точну дату не встановлено, ОСОБА_8 знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив кафе «Бар», розташоване у одноповерховій будівлі, двері якого були відчинені, повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, проник до приміщення нежитлової окремої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав телевізор ТМ «LG» модель «42PT250», серійний номер 112RAMM2E227 вартістю 4250 грн., який належить ОСОБА_9 та залишив місце вчинення злочину із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4250 грн.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд при ухваленні вироку не врахував його стан здоров`я, те, що він має тяжку хворобу та потребує лікування.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не врахував наявність у обвинуваченого тяжкої хвороби та необхідності лікування, а також визнання вини, щире каяття, відсутність матеріальних претензій потерпілого, так як майно повернуто, наявність постійного місця проживання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційних скарг, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним та учасниками провадження не оскаржується.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Згідно з положеннями ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, те, що судимість не знята та не погашена, стан здоров`я, зокрема наявність тяжкої хвороби, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, це щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Отже, судом враховані всі встановлені під час судового розгляду обставини. Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Крім цього, колегія суддів враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, а також умовно-достроково, новий злочин вчинив майже відразу (менш як через 2 місяці) після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком, що вказує на те, що ОСОБА_8 схильний до вчинення злочинів та не став на шлях виправлення.

Будь-яких документів про те, що у обвинуваченого наявна хвороба, яка фактично не дозволяє застосовувати основні засоби виправлення, такі як режим, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив, в матеріалах справи відсутні. До того ж, звільнення від відбування покарання за станом здоров`я передбачає відповідну процедуру, передбачену чинним законодавством.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Також, враховуючи вказані вище обставини, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, як просять обвинувачений та його захисник, так як підставою звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду виявлене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, який суд може зробити, зокрема з відомостей про вчинені особою кримінальні правопорушення.

Визнання вини та щире каяття було враховано судом під час призначення особі покарання, проте враховуючи кількість судимостей, неодноразове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарань з випробуванням та умовно-достроково після чого обвинувачений знову вчиняв кримінальні правопорушення, не вказують на можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4