Справа № 463/2408/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/818/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах компанії «BERWICK GLOBAL CORP.» на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2022 року про накладення арешту на майно,

з участю адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою клопотання прокурора задоволено. Накладено арешт на об`єкти рухомого майна морські судна: - «Rondo», IMO 8858013 (судновласник LLCFILISHIPPINGCO, IMO 5893299, ООО "СК ФИЛИ" (ИНН 33) РФ, місто Москва, вул. Барклая, буд. 6, стр. 3);
- «Svir», IMO 8866694 (судновласник LLCFILISHIPPINGCO, IMO 5893299, ООО "СК ФИЛИ" (ИНН 33) РФ, місто Москва, вул. Барклая, буд. 6, стр. 3);
- «Avangard», IMO 8889438 (судновласник CarinaShipping LLC, IMO 5894871, ООО "КАРИНА ШИППИНГ" (ИНН 42), РФ, м. Москва, вул. Петра Романова, буд.13, кв.1);
- «Volga-Balt 225»,IMO 8230431 (судновласник DAMAR SHIPPING LLC, IMO 6014258, ООО "ДАМАР ШИППИНГ" (ИНН- 72), РФ, Ростовская обл., м. Ростов-на-Дону, вул. Береговая, буд. 10, ком. 11);
- «Volga-Balt 193»,IMO 8230302 (судновласник RUSSHIP LLC, IMO 5904833, ООО "РУССШИП", РФ, Московская обл., м. Хімки, пр-т. Ленінський, буд. 2-Б);
- «Volga-Balt 244», IMO 8230584(судновласник DAMAR SHIPPING LLC, IMO 6014258, ООО "ДАМАР ШИППИНГ" (ИНН- 72), РФ, Ростовская обл., м. Ростов-на-Дону, вул. Береговая, буд. 10, ком. 11);
- «Omskiy-6»,IMO 8937687 (судновласник AVOMAR SHIPPING LLC, IMO 5849163, ООО "АВОМАР ШИППИНГ", РФ, м. Москва, вул. Планетная, буд. 11, приміщення. 6/19 РМ-6);
- «Naviger-2»,IMO 8230845 (судновласник SC YARBUNKER LLC, IMO 6072379, ООО "ЯРБУНКЕР" (ИНН- 40), РФ, Ярославска обл., м. Ярославль, вул. Титова, буд.21);
- «Omskiy-132»,IMO 8873025(судновласник JS VOLGA SHIPPING, IMO 555584,АО"СУДОХОДНАЯ КОМПАНИЯ "ВОЛЖСКОЕ ПАРОХОДСТВО" (ИНН 95), РФ, Нижегородська обл.м. Нижний Новгород);
- «NikaSpirit», IMO номер 8895528 (судновласник ALTOMAR SHIPPING LTD, IMO 6095521, ООО "АЛЬТОМАР ШИППИНГ", 98) РФ, АДРЕСА_1 ),
шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування ними, а також заборонено будь-яким особам вчиняти дії направлені на їх відчуження, зміну власника, приховування, підміну, пошкодження, інші дії з вищезазначеним майном.
Заборонено Капітану Ізмаїльського морського порту оформляти та надавати дозвіл на вихід з акваторії морських портів суден: «Rondo», IMO 8858013, «Svir», IMO 8866694, «Avangard», IMO 8889438, «Volga-Balt 225»,IMO 8230431, «Volga-Balt 193», IMO 8230302, «Volga-Balt 244», IMO 8230584, «Omskiy-6», IMO 8937687, «Naviger-2», IMO 8230845, «Omskiy-132», IMO 8873025, «NikaSpirit», IMO номер 8895528;
Заборонено Адміністрації морських портів України, Державній прикордонній службі України, Регіональному управлінні Морської охорони (м.Одеса) та Державній службі морського та річкового транспорту України надавати будь-які дозволи на вихід з морського порту Ізмаїл та акваторії територіальних вод України суден «Rondo», IMO 8858013, «Svir», IMO 8866694, «Avangard», IMO 8889438, «Volga-Balt 225»,IMO 8230431, «Volga-Balt 193», IMO 8230302, «Volga-Balt 244», IMO 8230584, «Omskiy-6», IMO 8937687, «Naviger-2», IMO 8230845, «Omskiy-132», IMO 8873025, «Nika Spirit», IMO номер 8895528.
Заборонено будь-якій уповноваженій особі здійснювати зміну та/або реєстрацію/перереєстрацію права власності на судна «Rondo», IMO 8858013, «Svir», IMO 8866694, «Avangard», IMO 8889438, «Volga-Balt 225»,IMO 8230431, «Volga-Balt 193», IMO 8230302, «Volga-Balt 244», IMO 8230584, «Omskiy-6», IMO 8937687, «Naviger-2», IMO 8230845, «Omskiy-132», IMO 8873025, «Nika Spirit», IMO номер 8895528.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах компанії «BERWICK GLOBAL CORP» подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2022 року в частині накладення арешту на об`єкти рухомого майна, а саме: морські судна «Volga-Balt 225»,IMO 8230431; «Volga-Balt 193», IMO 8230302 ; «Volga-Balt 244», IMO 8230584 та постановити нову ухвалу про відмову у накладені арешту на дані судна.
Зазначає, що ухвала була постановлена без виклику посадових осіб компанії. Про накладення арешту на вказані судна, дізнались в результаті моніторингу ЗМІ та сайту Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, зі змісту публікацій якого встановлено, що вказані судна на підставі ухвал слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова у справі № 463/2408/22 (ухвали не опублікована у ЄДРСР) були арештовані та передані в управління до АРМА, яка, у свою чергу, оголосила пошук управителя на ці активи.
05 серпня 2022 року було направлено адвокатський запит до Личаківського районного суду міста Львова про надання копії ухвали слідчого судді про арешт суден. Повний текст оскаржуваного рішення отримано 08 вересня 2022 року лише після повторного адвокатського запиту до Личаківського районного суду міста Львова (ухвала надана електронним листом), тому строк апеляційного скарження пропущено з поважних причин.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала є необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.
Наголошує, що в ухвалі зазначено про недостовірні відомості щодо власника суден, оскільки на момент внесення та розгляду клопотання прокурора судна належали іншій особі, а процес переходу права власності на вказані судна розпочався до повномасштабного вторгнення рф на територію України.
Разом з тим, компанія «BERWICK GLOBAL CORP» не має у своєму складі засновників (учасників, акціонерів) або бенефіціарних власників, які прямо або опосередковано є російською федерацією та/або у яких російська федерація прямо або опосередковано чи юридичні особи, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких є російська федерація та/або у яких російська федерація прямо або опосередковано має частку у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, інше членство (участь у будь-якій формі) у юридичній особі, у зв`язку з чим ця юридична особа не входить у визначене Законом коло осіб, у яких може бути проведено примусове вилучення майна.
Судно «Volga-Balt 225»,IMO 8230431 28.01.2022 прибуло до судноремонтного заводу ПрАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» () за адресою: м. Ізмаїл, вул. Судноремонтників, 1, для здійснення робіт з обслуговування та ремонту цього судна, а не для завантаження та отримання прибутків від транспортування вантажів для подальшого спрямування на фінансування дій з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території України, як про це зазначає прокурор у своєму клопотанні, яке слідчим суддею задоволено. Аналогічна ситуація склалася з іншими суднами.
В оскаржуваній ухвалі зазначено, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що в акваторії порту Ізмаїл Одеської області знаходиться судно «NikaSpirit», яке зайшло під прапором російської федерації, ІМО номер 8895528.
Проте, жодного відношення власник суден «Volgo-Balt» до наведеної ситуації та до судна «NikaSpirit» не мали і не мають.
Викладені у судовому рішенні висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не встановив та не зазначив жодних мотивів для арешту майна, не врахував, що такий захід забезпечення кримінального провадження спричинить надмірне обмеження господарської діяльності підприємства та унеможливить здійснення виплати заробітної плати та сплати податків до бюджету.
Крім того, по даному кримінальному провадженню жодній посадовій особі станом на 13 вересня 2022 року, пов`язаної з управлінням чи володінням арештованими суднами «Volgo-Balt» про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення не повідомлялося. Більше того, жодної слідчої дії, пов`язаної з арештованими суднами «Volgo-Balt» не проводилося.
Також, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі лише процитовано положення ст. 170 КПК України, однак жодним чином не визначено яке завдання переслідує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. В оскаржуваній ухвалі суду не визначено яким ризикам має на меті запобігти арешт майна, які активні дії власника майна свідчать, що у разі відмови у застосуванні заходу забезпечення не будуть досягнуті завдання кримінального провадження, якими доказами це підтверджується.
Крім того, слідчим суддею не враховано, що викладені у клопотанні прокурора фактичні обставини можливого кримінального правопорушення не стосуються диспозицій ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування. Також, зміст оскаржуваної ухвали не містить жодних обґрунтувань того, що кримінальні правопорушення, за ознаками яких здійснюється кримінальне провадження, дійсно мали місце і що вони могли бути вчинені власником майна.
Адвокат ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивах та просив апеляційні вимоги задовольнити.
Прокурор ОСОБА_7 проти задоволення апеляційних вимог заперечив, зазначивши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону. Також подав письмові заперечення, в яких зазначив, що в апеляційній скразі адвокат зазначає, що судна перебувають у власності компанії «BERWICK GLOBAL CORP.» при цьому процес переходу права власності до компанії «BERWICK GLOBAL CORP.», яка зареєстрована на території Панами, розпочався до повномаштабного вторгнення рф на територію України. Адвокатом в підтвердження своєї позиції долучено лише копії документів (тимчасових сертифікатів, на 1 арк. щодо кожного судна) невідомого походження іноземною мовою, які викликають сумніви щодо їх достовірності.
Зокрема, якщо перекласти їх зміст, то це нібито тимчасові сертифікати (посвідчення) винесені реєстратором в Греції, та відповідно до яких з 04.03.2022 та з 09.03.2022 власником вказаних суден «Volga-Balt 225» ІМО 8230431; «Volga-Balt 193» ІМО 8230302; «Volga-Balt 244» ІМО 8230584 є компанія «BERWICK GLOBAL CORP.» (Панама).
При цьому у вказаних сертифікатах зазначено, що їх строк дії завершується 03.09.2022 та 08.09.2022 відповідно. Інших документів (цивільно-правових договорів (угод), актів приймання - передачі, квитанцій (інших документів щодо здійснення оплати за судна), а також документів підтверджуючих повноваження здійснення переходу права власності апелянтом не надано.
Тому, подання апеляційної скарги та долучені до неї копій документів викликають сумніви в їх достовірності та є лише намаганням спроб формальної зміни власників майна та його подальшого приховування, перетворення тощо. Покликання адвоката на те, що судна не відповідають критеріям, за якими їх можливо визначити як речові докази вважає безпідставними, оскільки саме з метою збереження речових доказів і виникла необхідність арешту на судна.
Крім того, зазанчив, що відповідно до матеріалів, якими обґрунтовувалось клопотання, є підстави вважати, що російські підприємства, які відповідно до поданих до державних органів України документів під час заходу на територію України є власниками суден, можуть бути причетні до сплати податків та наповнення бюджету рф, чим фактично надається фінансова допомога незаконним збройним формуванням в умовах ведення бойових дій проти України, тобто здійснюється фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 щодо законності судового рішення, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягаює у зв`язку з таким.
Наведені апелянтом доводи поважності пропуску строку апеляційного оскарження підтверджуються матеріалами провадження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Так, згідно з клопотанням, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000160 від 04.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, що перебуває у проваджені слідчих другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.
Встановлено, що на території України здійснюють господарську діяльність ряд суб`єктів господарювання, службові особи яких з використанням засобів масової інформації виправдовують, визнають правомірною та заперечують збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представляючи збройну агресію російської федерації проти України як внутрішній громадянський конфлікт, та майно яких у свою чергу підпадає під засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів.
Окрім цього встановлено, що на території України здійснюють господарську діяльність юридичні особи кінцевими бенефіціарами яких прямо або опосередковано є російська федерація та/або громадяни російської федерації, а також особи, які не є громадянами російської федерації, але мають найбільш тісний зв`язок з російською федерацією, які шляхом отримання прибутку від діяльності вказаних підприємств здійснюють фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, що призвели до інших тяжких наслідків.
Під час досудового розслідування встановлено, що на території України здійснюють господарську діяльність юридичні особи кінцевими бенефіціарними власниками яких є російська федерація та її резиденти, які фінансують дії, які скеровані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.
З цією метою до України в акваторії порту Ізмаїл, Одеської області прибули під прапором російської федерації вказані у клопотанні судна, які належать російській федерації та її резидентам, отриманні прибутки від транспортування вантажів спрямовуються на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території України.
З метою конспірації та маскування своєї злочинної діяльності спрямованої на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території України, особами причетними до вчинення злочинів було змінено право власності на судна, порти приписки та прапори з російська федерація на інші країни.
З метою ухилення від відповідальності та знищення слідів вчиненого злочину, їх організатори звернулися до державних органів України з проханням надання дозволу виходу із акваторії порту Ізмаїл Одеської області.
Також, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що в акваторії порту в Ізмаїл, Одеської області знаходиться судно «NikaSpirit», яке зайшло під прапором російської федерації, IMO номер 889552, що також використовувалося з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, шляхом направлення прибутків від господарської діяльності структурам російської федерації для подальшого фінансування ведення агресивної війни проти України.
Крім того, встановлено, що судно «NikaSpirit», яке надійшло під прапором російської федерації IMO номер 889552 здійснювало блокування руху українських військових кораблів під час проходу Керч-Єнікальського каналу в Керченській протоці.
Постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 6 квітня 2022 року визнано речовими доказами в межах кримінального провадження №000 об`єкти рухомого майна, а саме: морські судна «Rondo», IMO 8858013 (судновласник LLCFILISHIPPINGCO, IMO 5893299, ООО "СК ФИЛИ" (ИНН 33) РФ, місто Москва, вул. Барклая, буд. 6, стр. 3); «Svir», IMO 8866694 (судновласник LLCFILISHIPPINGCO, IMO 5893299, ООО "СК ФИЛИ" (ИНН 33) РФ, місто Москва, вул. Барклая, буд. 6, стр. 3); «Avangard», IMO 8889438 (судновласник CarinaShipping LLC, IMO 5894871, ООО "КАРИНА ШИППИНГ" (ИНН 42), РФ, м. Москва, вул. Петра Романова, буд.13, кв.1); «Volga-Balt 225»,IMO 8230431 (судновласник DAMAR SHIPPING LLC, IMO 6014258, ООО "ДАМАР ШИППИНГ" (ИНН- 72), РФ, Ростовская обл., м. Ростов-на-Дону, вул. Береговая, буд. 10, ком. 11); «Volga-Balt 193»,IMO 8230302 (судновласник RUSSHIP LLC, IMO 5904833, ООО "РУССШИП", РФ, Московская обл., м. Хімки, пр-т. Ленінський, буд. 2-Б); «Volga-Balt 244», IMO 8230584(судновласник DAMAR SHIPPING LLC, IMO 6014258, ООО "ДАМАР ШИППИНГ" (ИНН- 72), РФ, Ростовская обл., м. Ростов-на-Дону, вул. Береговая, буд. 10, ком. 11); «Omskiy-6»,IMO 8937687 (судновласник AVOMAR SHIPPING LLC, IMO 5849163, ООО "АВОМАР ШИППИНГ", РФ, м. Москва, вул. Планетная, буд. 11, приміщення. 6/19 РМ-6); «Naviger-2»,IMO 8230845 (судновласник SC YARBUNKER LLC, IMO 6072379, ООО "ЯРБУНКЕР" (ИНН- 40), РФ, Ярославска обл., м. Ярославль, вул. Титова, буд.21); «Omskiy-132»,IMO 8873025(судновласник JS VOLGA SHIPPING, IMO 555584,АО"СУДОХОДНАЯ КОМПАНИЯ "ВОЛЖСКОЕ ПАРОХОДСТВО" (ИНН 95), РФ, Нижегородська обл.м. Нижний Новгород); «NikaSpirit», IMO номер 8895528 (судновласник ALTOMAR SHIPPING LTD, IMO 6095521, ООО "АЛЬТОМАР ШИППИНГ", 98) РФ, АДРЕСА_1 ).
12 квітня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищезгадані об`єкти рухомого майна.
Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000160, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.
Окрім того, колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Вказані норми невраховані апелянтами в їх доводах, що вказує на необґрунтованість апеляційних вимог.
Безпідставними є доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що слідчим суддею накладено арешт на майно, що не є речовим доказом, оскільки зазначені об`єкти рухомого майна визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000160.
Покликання апелянта на те, що викладені у клопотанні фактичні обставини можливих кримінальних правопорушень не стосуються диспозицій ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 436 КПК України колегією суддів до уваги не береться, оскільки відповідно до статей 36, 40 КПК України прокурор, слідчий є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. При цьому згідно зі ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Тобто чинним кримінальним процесуальним законом покладено на слідчого, прокурора обов`язок внести відомості до ЄРДР, зокрема і після виявлення ними ознак кримінального правопорушення, а також їх наділено правом надати відповідну оцінку такому кримінальному правопорушенню, що полягає у здійсненні його правової кваліфікації. Відповідність фактичних обставин вчиненого складу кримінального правопорушення є предметом розгляду справи по суті, а відтак не досліджується на етапі досудового розслідування кримінального провадження.
Твердження адвоката про те, що судно «Volga-Balt 225», IMO 8230431, як і інші судна прибули до судноремонтного заводу ПрАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» для здійснення робіт з обслуговування та ремонту цього судна, а не для завантаження та отримання прибутків від транспортування вантажів для подальшого спрямування на фінансування дій з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території України, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки вказані обставини належать до фактичних обставин кримінального провадження, а тому такі мають досліджуватися, у випадку, якщо кримінальне провадження надійде до суду, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Розгляд клопотання про накладення арешту на об`єкти рухомого майна у відсутності їх власника відповідає вимогам ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки у клопотанні прокурор покликався на те, що існує ризик, що громадяни російської федерації, дізнавшись про внесення та розгляд клопотання, почнуть здійснювти перешкоди шляхом перереєстрації права власності на вказані об`єкти рухомого майна, що унеможливить накладення подальшого арешту.
Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Так, ЄСПЛ своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На переконання апеляційного суду, слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власника майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Крім того, накладення арешту на грошові кошти не припиняє права власності ОСОБА_10 на них, а лише тимчасово обмежує таке право.
Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.
Інші зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2022 року про накладення арешту на майно, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах компанії «BERWICK GLOBAL CORP.» - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3