Справа № 953/6120/22
н/п 1-кс/953/4351/22
"02" листопада 2022 р. Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.
Органом досудового розслідування встановлено, що 25 вересня 2022 року близько 10 години 55 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 2, було виявлено особу, що використовувала завідомо підроблений документ. В ході проведення огляду місця події від 25 вересня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 наступне майно: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01 липня 2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки.
Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківської області в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 26 вересня 2022 року, вказаний бланк посвідчення водія визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З огляду на те, що існують підстави вважати, що вказане майно є доказом злочину, відповідає критеріям доказу, а також враховуючи, що бланк посвідчення водія містить на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, вказане майно може бути використане у кримінальному провадження в якості речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникла необхідність накласти на нього арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном. Незастосування арешту може привести наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2022 року клопотання про арешт вищезазначеного майна повернуто для усунення недоліків із встановленням 72 годинного терміну.
26 жовтня 2022 року органом досудового розслідування під розписку отримано вказану ухвалу про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків. 28 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку прокурором направлено до суду клопотання про арешт майна після усунення недоліків.
Прокурор та ОСОБА_4 , якому належить вилучене майно, у судове засідання не з`явились, прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, ОСОБА_6 , будучи своєчасно і належним чином повідомленим, про причини неприбуття не повідомив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01 липня 2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який належить ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.
Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування.
Роз`яснити прокурору Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 його відповідальність за зберігання арештованого майна.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1