Номер провадження: 11-сс/813/11/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

заявника ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 27.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0002732 від 12.04.2016 року, на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що перевіривши матеріали кримінального провадження, встановивши, що по справі відсутні прямі докази, які без усяких розумних сумнівів свідчили б про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, інкримінованого йому ОСОБА_7 , тому слідчий дійшов умотивованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись із рішенням слідчого судді зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі суперечать одне одному, судом не надана оцінка доводам скарги ОСОБА_7 про те, що прокурором незаконно було перекваліфіковано дії ОСОБА_10 з ч.1 ст.121 КК України на ст.128 КК України, а згодом і закрито кримінальне провадження;

- поза увагою суду залишилось те, що слідчий спотворив всі матеріали кримінального провадження, деякі матеріали з провадження викрав, спотворив покази свідків, а покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 взагалі не зазначив; слідчим також в оскаржуваній постанові спотворено висновки комісійної судово-медичної експертизи;

-слідчим досудове розслідування було виконано поверхнево, а тому ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню.

Заслухавши доповідь суддізаявника ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається із аналізу оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, вказане рішення суду вимогам вищенаведеної статті не відповідає з огляду на наступне.

З матеріалів провадження встановлено що 18.04.2022 року ОСОБА_7 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою, в якій просив скасувати постанову від 27.12.2021 про закриття кримінального провадження, винесену слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за результатами проведення досудового слідства у кримінальному провадженні № 0002732 від 12.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_7 посилався на той факт, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування було здійснено слідчим однобоко та поверхнево, а висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно матеріалів кримінального провадження, 29.08.2022 р. ОСОБА_13 до Ізмаїльського РВІ ГУНП України в Одеській області було подано заяву про злочин, оскільки, як ним зазначено, внаслідок ДТП, яка сталась 18.08.2022 р. за його участю та участю іншого водія ОСОБА_14 , ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження і його було доставлено каретою швидкої допомоги до лікарні, де було встановлено діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку».

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, в п. 53 рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., заява №33949/02, ЄСПЛ зазначив, що «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984 р., п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 р., п. 45).

Окрім того, ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, яка розкриває одну із найважливіших засад кримінального провадження - принцип законності, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В свою чергу, ч. 4 ст. 38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що , судом не надана оцінка доводам скарги ОСОБА_7 про те, що прокурором незаконно було перекваліфіковано дії ОСОБА_10 з ч.1 ст.121 КК України на ст.128 КК України, а згодом і закрито кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявника, 11.04.2016 року до ЧЧ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП надійшла заява ОСОБА_7 про те, що сусід по комуні 11.04.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , наніс умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження. ЖЄО- 12664.

12.04.2016 року СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за зверненням ОСОБА_7 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002732, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В подальшому, постановою СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 27.12.2021 року кримінальне провадження № 0002732, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування постанови слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування проведено огляд місця події у парадній будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , однак під час огляду місця події нічого не вилучалось. Також допитано як потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 11.04.2016 в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , сусід ОСОБА_15 наніс тілесні ушкодження йому та його сину ОСОБА_16 . Також вказав, що мати ОСОБА_17 знімала бійку на відео.

Допитано в якості свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що 11.04.2019 року перебував у під`їзді свого будинку, до нього раптово підбіг ОСОБА_19 та наніс удар кулаком в область обличчя. Далі за вимогою батька, він почав бігти в квартиру для виклику співробітників поліції, однак ОСОБА_19 не дав йому пройти, та почав йому та його батьку наносити тілесні ушкодження, після чого зіштовхнув їх обох зі сходів.

Допитано в якості свідка ОСОБА_20 , яка розповіла, що дійсно 11.04.2016 приблизно об 16:30 год. в під`їзді відбулася бійка між ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , однак самої бійки вона не бачила. Як остання зрозуміла, ОСОБА_24 разом із ОСОБА_21 прийшли до ОСОБА_9 із металевим предметом, який у останніх був при собі та намагались ним ОСОБА_25 завдати тілесних ушкоджень. Також вона побачила, як ОСОБА_24 намагався взяти до рук вказаний предмет, який на той час, коли вийшла остання, лежав на полу в під`їзді, щоб спричинити ОСОБА_26 тілесних ушкоджень, однак ОСОБА_26 не давав це зробити ОСОБА_27 та між ними зав`язалась боротьба. В цей час, коли ОСОБА_15 утримував ОСОБА_27 , його мати викликала співробітників поліції.

18.04.2016 року допитано в якості свідка ОСОБА_28 , який розповів, що коли він вийшов до під`їзду, то побачив ОСОБА_29 та ОСОБА_30 на підлозі та поряд з ними лежала металева палка, яку ОСОБА_31 намагався сховати або скористатися нею, однак сусід ОСОБА_15 не давав останньому це зробити. Як зрозумів ОСОБА_28 конфлікт спровокували ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які з металевою арматурою прийшли до ОСОБА_17 та намагались вчинити бійку із застосуванням зазначеного металевого предмету. Однак ОСОБА_19 від нападу ухилився та ОСОБА_34 впав і травмувався, після чого намагався залишити місце події, однак ОСОБА_19 їм не давав та разом зі своєю матір`ю викликав співробітників поліції. Як розповіли сусіди, сварка розпочалася із-за образливих висловів сім`єю ОСОБА_27 в адресу ОСОБА_26 .

Допитано в якості свідка ОСОБА_35 , яка повідомила, що коли вона вийшла з квартири побачила, що ОСОБА_24 накинувся на ОСОБА_26 та зігнув його навпіл, в цей час ОСОБА_31 намагався нанести ОСОБА_26 удар невідомим предметом, завернутим у пакет. Після чого ОСОБА_31 кинув у бік ОСОБА_17 металевий предмет, після чого не втримався на ногах та почав по інерції падати зі сходів та ударився об підвіконня. Після того, як ОСОБА_36 викликала співробітників поліції, ОСОБА_24 побіг з місця. Металевий предмет, яким сім`я ОСОБА_27 намагалася нанести удари її сину, з місця події зник. Крім цього, ОСОБА_36 повідомила, що ОСОБА_27 являються конфліктними сусідами та перед цим ОСОБА_24 та ОСОБА_37 напали на ОСОБА_17 при чому ОСОБА_31 при нападі використовував металевий предмет для витягування цвяхів.

Допитано як свідка ОСОБА_10 , який вказав, що 11.04.2016 вийшов до під`їзду, з метою купити в магазині хліб, на сходах побачив ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які одразу почали його ображати. Через деякий час вони почали його штовхати, ухиляючись від ударів ОСОБА_10 побачив, у ОСОБА_38 в руках металевий предмет, яким декілька разів ОСОБА_27 намагались нанести йому удар. В ході сварки ОСОБА_31 не утримався на ногах та впав зі сходів вниз. Також ОСОБА_10 пояснив, що такі сварки повторюються неодноразово.

Проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого останній підтвердив свої показання.

Проведено слідчий експеримент слідчим Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_39 за участю свідка ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_40 .

Допитано як свідка ОСОБА_41 , який є співробітником УПП в м. Одесі ДПП та пояснив, що 11.04.2016 він чергував на добовому чергуванні та здійснював виїзд на АДРЕСА_2 . Коли вони зайшли в парадну будинку то на полу побачили чоловіка на вид біля 60 років. Поблизу нього стояла жінка, яка викликала поліцію. Коли вони піднялись по сходинкам вище, побачили металевий штир, як пояснила жінка саме цим штирем невідомий чоловік побив її сина. За час коли викликали швидку допомогу, після чого вони знову підійшли до того місця де лежав штир, його на місці не було. Хто його забрав йому невідомо.

Проведено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_10 і ОСОБА_42 , за участю представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_43 та представника свідка ОСОБА_10 - ОСОБА_44 , який був зафіксований на відеокамеру та в подальшому відео долучено до протоколу одночасного допиту між вищевказаними особами. Під час одночасного допиту всі учасники підтвердили раніше надані ними свідчення.

Проведено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_28 , в присутності представника з боку потерпілого - ОСОБА_45 , який зафіксовано на відеокамеру та в подальшому відео долучено до протоколу одночасного допиту між вищевказаними особами.

Отримано заяву від ОСОБА_46 - сина ОСОБА_47 який повідомив, що претензій до будь-кого н має та потерпілим просить його не визнавати.

Проведено додаткові допити ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які підтвердили раніше надані ними показання.

Призначено судово-медичну експертизу по нанесеним тілесним ушкодженням ОСОБА_7 , висновком якої встановлено, що встановити наявність, характер, механізм утворення на тяжкість тілесних ушкоджень не надалось можливим.

Призначено додаткову судово-медичну експертизу по нанесеним тілесним ушкодженням ОСОБА_7 висновком якої встановлено, що виявлені на тілі тілесні ушкодження, а саме закрита травма грудної клітини та хребта та переломи ребр справа могли утворитися внаслідок нанесення ударів ногами та руками, а перелом шилоподібного відростка променевої кістки правого передпліччя могли утворитися внаслідок падіння, та відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень

Призначено додаткову судово-медичну експертизу по нанесеним тілесним ушкодженням ОСОБА_7 , висновком якої встановлено, що тілесні ушкодження могли утворитися при механізмі, вказаним у протоколі додаткового допиту потерпілого т протоколі слідчого експерименту.

До матеріалів справи долучено висновок експерта комісійної медичної експертизи, в якому зазначено, що правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року не передбачено як складання попередній висновків, що твердять здогадне твердження про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень так і встановлення остаточного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Призначено судово-медичну експертизу для встановлення механізму утворення тілесних ушкоджень наявних у потерпілого ОСОБА_7 . Згідно з висновком експерта до надання в розпорядження судово-медичного експерта медичної документації (медичної карти стаціонарного хворого МКЛ № 11, рентгенограм обох променево-зап`ястних суглобів від 11.04.16, комп`ютерної томограми органів грудної клітки від 11.04.16 на електронному носії (компакт- диску), медичної карти амбулаторного хворого поліклініки № 5, іншої медичної документації, яка стосується подій 11.04.16), а також явки ОСОБА_7 для проходження судово-медичної експертизи, стверджувати про наявність будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого, їх локалізацію, характер, механізм заподіяння, давність утворення та ступінь тяжкості немає можливості.

Призначено комісійну судово-медичну експертизу щодо визначення ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та матеріали кримінального провадження разом із вилученою медичною документацією направлено до Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз. Відповідно до висновку якої у ОСОБА_7 наявні наступні тілесні ушкодження: закрита травма хребта у вигляді переломів поперечних відростків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості та могли утворитися від можливої дії тупих предметів. Крім цього виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів променевої кістки лівого передпліччя, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та могли виникнути в результаті падіння. Наявні ушкодження не могли бути небезпечними для життя в момент заподіяння, а також в подальшому періоді не були небезпечними для життя.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що показання ОСОБА_7 та ОСОБА_18 нічим крім їх власних свідчень в ході допитів та проведених слідчих експериментів не підтверджуються, всі допитані свідки у кримінальному провадженні вказують на те, що 11.04.2019 ініціаторами конфлікту між ОСОБА_23 та ОСОБА_48 та ОСОБА_49 були саме Павлови, які в ході нападу використовували металевий предмет, який потім з місця події зник. Висновки призначених в ході досудового розслідування судово-медичні експертизи, додаткових судово-медичних експертиз та комісійні судово-медичні експертиз, відрізняються один від одного.

Крім того, 07.04.2021 року ОСОБА_7 вручено повістку про виклик на 10 год. 10.04.2021 року для проведення з ним допиту в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, 07.04.2021 року ОСОБА_7 вручено повістку про виклик на 10 год. 13.04.2021 року для проведення з ним слідчого експерименту однак потерпілий не з`являвся, після чого неодноразово здійснювались виклики за допомогою телефонного, зв`язку однак позитивного результату це не дало.

Таким чином, слідчим у постанові викладені чіткі підстави, з яких він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Доказів на спростування висновків експерту слідчому судді та апеляційному суду не надані.

Отже, на підставі проведених експертних досліджень, з огляду на відсутність доказів спричинення ОСОБА_7 тяжкихтілесних ушкоджень, як на це вказує представник потерпілого, відсутність інших об`єктивних доказів на підтвердження його позиції щодо спотворення слідим матеріалів кримінального провадження, слідчий у оскарженій постанові обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність складу злочину, передбаченого ст.128 КК України.

При цьому, апеляційний суд наголошує на те, що апелянтом не доведено, що на момент проведення комісійної експертизи у експерта не було в наявності медичних документів ОСОБА_7 та не всі документи були в його розпорядженні, оскільки заявник визнав те, що медична документація, визначена у висновку експерту була в наявності у експерта та безпосередньо досліджувалась експертом. Вказане свідчить, що експертом не були порушені вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень і він самостійно не збирав матеріали, у зв`язку з чим твердження ОСОБА_7 про те, що виявлені в нього тілесні ушкодження повинні відноситись до категорії тяжких є лише його припущеннями, та об`єктивно матеріалами справи не підтверджуються.

Апеляційний суд, з підстав, викладених вище вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поза увагою суду залишилось те, що слідчий спотворив всі матеріали кримінального провадження, деякі матеріали з провадження викрав, спотворив покази свідків, а покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 взагалі не зазначив; слідчим також в оскаржуваній постанові спотворено висновки комісійної судово-медичної експертизи, оскільки вони спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та прийнята відповідно до вимог чинного законодавства.

В основу постанови слідчого про закриття кримінального провадження покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, наявні посилання на вичерпні докази та норми законодавства для прийняття такої постанови.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка звернулася з скаргою фактично ставить під сумнів результати досудового розслідування, проведеного органом досудового розслідування, однак до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питань про правильність і повноту встановлення вказаних особою, яка звернулася з скаргою обставин на стадії досудового розслідування, так як вищевикладене являється компетенцією органу досудового розслідування та процесуального керівника, які в подальшому приймають одне з рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України.

Оцінка ж правильності встановлення досудовим слідством обставин та висновків, зокрема перевірка та оцінка правильності проведення експертних досліджень, надання оцінки таким висновкам з точки зору їх допустимості відповідно до ст.ст.86, 87 КПК України, надання оцінки показанням допитаних осіб, належить до компетенції суду під час судового розгляду кримінального провадження по суті, шляхом дослідження та оцінки в судовому засіданні доказів.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги вважає правильним висновок слідчого судді про те, що в судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0002732, оскільки всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії в рамках кримінального провадження виконані, особою, яка подала скаргу не наводиться належних підстав, які б свідчили про неповноту проведення досудового розслідування та передчасність прийняття рішення слідчим про закриття кримінального провадження, не наведені такі підстави також і при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування законної й обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 27.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0002732 від 12.04.2016 року, на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4