ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 Справа №607/17399/22 Провадження №1-кп/607/360/2023 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000665, дані про яке 26.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2022 близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у парку «Відродження», що розташований за адресою: м.Тернопіль, пр.Злуки, 14В, виявив на поверхні землі паперовий згорток жовтого кольору із психотропною речовиною. В цей час, у нього виник злочинний намір, направлений на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 25.07.2022 близько 22 год. 20 хв., перебуваючи у парку «Відродження», що розташований за адресою: м.Тернопіль, пр.Злуки, 14В, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу психотропних речовин, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95 - ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, постанови КМУ №770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, достовірно знаючи про порядок обігу психотропних речовин на території України, а також про відповідальність за їх незаконний обіг, підняв із поверхні землі паперовий згорток жовтого кольору, в якому знаходилась психотропна речовина «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)», таким чином незаконно придбав психотропну речовину без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказана речовина відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, помістив паперовий згорток жовтого кольору із психотропною речовиною «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)» до своєї кишені шортів, у які був одягнений, та вирушив у напрямку місця свого проживання, тим самим почав незаконно зберігати зазначену особливо небезпечну психотропну речовину.

Надалі, 25.07.2022 близько 22 год. 45 хв. працівниками Національної гвардії України під час обстеження території за адресою: м.Тернопіль, вул.Київська, 10, було виявлено ОСОБА_3 , який поводив себе підозріло, та в ході спілкування із останніми повідомив, що зберігає при собі психотропні речовини.

25.07.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: м.Тернопіль, вул.Київська, 10, ОСОБА_3 добровільно видав зі своєї кишені шортів паперовий згорток жовтого кольору, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, що містить особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)» - масою в перерахунку на діючу речовину 0,2691 грама.

Згідно із затвердженим Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), (таблиця І, список № 2) віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

За таких обставин ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - тобто, у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини його вчинення. Показав, що дійсно 25.07.2022 ввечері, перебуваючи у парку «Відродження», що у м.Тернопіль, підняв із поверхні землі паперовий згорток, в якому знаходилась психотропна речовина, після чого поклав його у кишеню свої шортів та пішов додому. В подальшому, його зупинили працівники Національної гвардії України, яким він під час спілкування добровільно видав вказану речовину, яка знаходилась у згортку. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному щиро розкаявся, та просив суворо не карати. Також повідомив, що до лікувальних закладів для лікування від наркоманії не звертався.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, а також враховуючи, що судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також стосуються процесуальних витрат і речових доказів. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються процесуальних витрат та речових доказів, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, який у відповідності до вимог ст.89 КК України вважається не судимим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Крім того, суд враховує поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду, яка наповнена критичною оцінкою вчиненого та висловленням жалю з приводу вчиненого, а також демонстрацією готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.309 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому та під час судового розгляду дав детальні показання щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. У зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для застосування інших видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.309 КК України, оскільки такі будуть явно несправедливими через суворість, зважаючи на особу обвинуваченого та обставину, яка пом`якшує його покарання.

На думку суду, покарання у виді штрафу є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речового доказу слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ: кристалічну речовину білого кольору із частинками чорного кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,2691 грама, яка знаходиться у спеціальному пакеті Експертної служби МВС №3834066, горловина якого заклеєна та на якому міститься рукописний текст та підпис експерта, а саме: Висновок експерта №СЕ-19/120-22/7133-НЗПРАП від 24.10.2022, яка згідно постанови дізнавача від 05.11.2022 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000665 від 26.07.2022 та передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 24.10.2022 №СЕ-19/120-22/7133- НЗПРАП в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1