Справа № 331/4925/22
Провадження № 1-кп/331/540/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» грудня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному провадженні без виклику учасників обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000284 від 06.07.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Якимівка, Якимівського району, Запорізької області, що має вищу освіту, одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

05 липня 2022 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час конфлікту з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник між ними на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, перебуваючи біля вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , штовхнув останнього руками, від чого останній впав на підлогу, тим самим заштовхнув потерпілого в коридор вищевказаної квартири. Відразу після цього, не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_3 , діючи умисно, наніс не менше 10 ударів руками і ногами в область тулуба, рук та ніг ОСОБА_4 , чим спричинив останньому, згідно висновку експерта тілесні ушкодження у вигляді: синці лівого ліктьового суглоба, 5-го пальця лівої кісті, правого променево-зап`ясткового суглоба, правого стегна, лівого колінного суглоба, правого колінного суглоба, лівої гомілки, правої гомілки, правої гомілки, садна лівого стегна, які самі за собою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

ІІ. Позиція сторін.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , встановлено, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000284 від 06.07.2022 року відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні без його участі. Покарання просив призначити ОСОБА_3 найсуворіше, яке передбачено санкцією статті.

IІІ. Дослідженні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

V. Призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинення, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, одружений, на утриманні дітей немає, має місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не має негативних характеристик.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Санкцією частини першої ст. 125 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має офіційного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Вирішуючи питання про тривалість покращання, суд зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, думки потерпілого, який вказав, що просить призначити найсуворіше покарання, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, що знаходить у межах, передбачених загальною частиною КК України.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувалися.

Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

З цих підстав,

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- СD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження, наданого потерпілим ОСОБА_4 , який має значення речового доказу по кримінальному провадженню № 0000284 від 06.07.2022 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1