Справа № 589/4238/14-к
Провадження № 1-кс/589/70/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка Сумської області клопотання слідчого Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 погоджене прокурором Шосткинської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000741 від 30.04.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Мохаринці, Козятинського р-ну, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 07.11.2012 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 17.09.2014 Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч. 1, 4 ст. 296 КК України до 3 років, 6 місяців позбавлення волі,

3) 27.02.2015 Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі,

4) 06.05.2017 Шосткинським міськрайсудом за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 22.12.2017 умовно достроково з невідбутою частиною покарання 4 місяці 11 днів,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні Шосткинського РУП ГУ Національної поліції в Сумській області, знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який в квітні 2014 року разом з ОСОБА_8 , вирішили вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 .

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме, у умисному вбивстві, слідчий вважає, що є достатні підстави для обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали і вважають, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів не може забезпечити його належної процесуальної поведінки, не сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, негативно впливатиме на потерпілу та свідків.

ОСОБА_5 вважає такий запобіжний захід стосовно нього занадто суворий і просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що підозра не обґрунтована.

Захисник ОСОБА_6 , заперечує проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено що в провадженні СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження за №0000741, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

12.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

13.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно підозри, що в квітні 2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , вирішили вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 .

Плануючи вчинення нападу на ОСОБА_9 з метою подальшого його вбивства ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 розробили план своїх дій та розподілили між собою обов`язки, які кожен із співучасників злочину повинен був виконувати для його успішного доведення до кінця. Таким чином, діючи відповідно до раніше розробленого плану, відомого всім співучасникам злочину, реалізуючи задумане, з метою здійснення своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 28.04.2022 в ранковий час, прийшов до майстерні «Маестро», яка розташована по вул. Некрасова в м. Шостка, Сумської області, для того щоб під вигаданим приводом, а саме ремонтом салону автомобіля, зустрітись з ОСОБА_9 в обумовленому раніше місці, а саме в кінці гаражного кооперативу «Привокзальний» в м. Шостка, Сумської області. Погодившись на вигадану пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_9 погодився відремонтувати салон автомобіля та вони домовились про те, що ОСОБА_9 на власному автомобілі для зручності та швидкого ремонту сам забере салон автомобіля для ремонту. Таким чином 28.04.2014 близько 13 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_9 в

м. Шостка, після чого вони разом, на автомобілі ОСОБА_9 , а саме Шевроле Авео синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 з причепом синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 , за вказівкою ОСОБА_5 поїхали до гаражного кооперативу «Привокзальний» в м. Шостка, Сумської області, де начебто розташований гараж ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_10 , який не був обізнаний про вчинення злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відносно ОСОБА_9 , на мотоциклі GEON GN 150-11, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 привіз ОСОБА_8 на його прохання до місця вчинення злочину, а саме до ділянки місцевості, розташованої в районі гаража № НОМЕР_4 , гаражного кооперативу «Привокзальний» в м. Шостка, після чого почали чекати на ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . В цей час до вказаної ділянки місцевості під`їхав автомобіль Шевроле Авео синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 з причепом синього кольору д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , а на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_5 . Після зупинки автомобіля ОСОБА_5 виштовхнув ОСОБА_9 на вулицю через водійські двері автомобіля на землю. В цей час ОСОБА_8 , будучи обізнаним про злочинні дії ОСОБА_5 , переслідуючи є дину мету, відповідно до раніше розробленого плану, підбіг до ОСОБА_9 та наніс йому не менше двох ударів ножем в середній відділ спини та в район поясниці, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групо осіб, на виконання задуманого, за допомого липкої стрічки типу «скотч» зв`язали ОСОБА_9 та погрузили до салону його автомобіля після чого поїхали в бік с. Путивськ, Н. Сіврського району, Чернігівської області. По дорозі слідування, більш точного місця досудовим розслідуванням встановлено не було, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, за допомогою мотузки стиснули шию та відповідно органи дихання ОСОБА_9 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 155 від 25.09.2014 на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді странгуляційної, замкнутої, горизонтальної, одиночної борозни на рівні щитовидного хряща в середній третині шиї, повні двобічні переломи великих ріжків під`язикової кістки, щитовидного та персневидного хрящів. Дані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до настання смерті від стискання шиї тупим предметом з притисненням органів комплексу шиї, гортані та під`язикової кістки до хребта та розвитком механічної асфіксії. Ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що призвели до настання смерті.

Після того як ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зрозуміли, що після вчинення їх спільних насильницьких дій ОСОБА_9 помер, останні, з метою приховування вчиненого ними злочину, зв`язали тіло ОСОБА_9 , помістили його в мішок з камінням та перебуваючи в районі старого причалу, біля с. Путивськ, Н.Сіврського району, Чернігівської області скинули мішок з тілом ОСОБА_9 в р. Десна, після чого на автомобілі потерпілого повернулись до м. Шостка, Сумської області.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

Підозру ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, досудове слідство обґрунтовують зібраними у матеріалах досудового слідства, доказами а саме:

- протоколом огляду місця події, під час проведення якого було виявлено та вилучено мобільний телефон та кров потерпілого;

- протоколом допиту потерпілої, яка повідомила про обставини зникнення ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 яка дала свідчення про те, що за день до зникнення ОСОБА_9 до них в майстерню приходив раніше невідомий їй чоловік, який цікавився перетяжкою автомобільних сидінь та домовився з ОСОБА_9 про виконання даної роботи;

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_11 , в ході проведення якого свідок в особі чоловіка, що приходив до майстерні в день зникнення ОСОБА_9 , впізнала ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який дав свідчення про те, що в кінці квітня 2014 року перебував у себе в гаражі в кооперативі «Привокзальний» та бачив, як біля його гаражу зупинився автомобіль Шевроле Авое синього кольору з причепом синього кольору. З вказаного автомобіля пасажир з переднього сидіння виштовхував водія, а в цей час із за гаражу вибіг хлопець із ножом в руках та побіг до вказаних людей та автомобіля. Після цього він зачинився в гаражі та почав викликати поліцію, при цьому чув звуки боротьби та звук розмотування липкої стрічки. Через декілька хвилин він побачив, що автомобіль почав рух та поїхав в бік виїзду з гаражного кооперативу до міста. Вийшовши з гаражу він зробив два фотознімки від`їжджаючого автомобіля з причепом;

- протоколом огляду оптичного диску наданого свідком ОСОБА_12 на якому маються зображення автомобіля Шевроле Авео синього кольору з причепом, та на якому видно державний реєстраційний номер. На фотознімках мається дата його створення, яка співпадає із датою зникнення ОСОБА_9 ;

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_12 в ході проведення якого свідок в особі пасажира автомобіля, який виштовхував водія з автомобіля та в подальшому коли водій знаходився на вулиці, підбіг до нього, впізнав ОСОБА_5 ;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 , під час проведення якого свідок на місці розказав та показав про відомі йому обставини вчинення злочину, а саме звідки під`їхав автомобіль, де зупинився, де виштовхували водія, звідки до водія підбігав чоловік з ножем, де між ними відбулась сутичка та куди після цього поїхав автомобіль.

- протоколомо допиту свідка ОСОБА_13 який дав свідчення про те, що в нього є гараж № НОМЕР_5 в гаражному кооперативі «Привокзальний». На весні 2014 року він перебував у своєму гаражі та бачив як повз нього проїхав мотоцикл чорного кольору китайського виробництва на якому їхало двоє чоловіків. Через декілька хвилин після цього проїхав автомобіль Шевроле Авео синього кольору з причепом синього кольору, в салоні якого на місці водія та переднього пасажира перебувало двоє чоловіків. Автомобіль та мотоцикл проїхали з боку вул. Привокзальна в глиб кооперативу. Через 10-15 хв. він побачив той самий автомобіль з причепом, який проїхав у зворотному напрямку, хто перебував в автомобілі він не бачив;

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_13 в ході проведення якого свідок в особі пасажира мотоцикла, який проїздив повз його гараж впізнав ОСОБА_8

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 , під час проведення якого свідок на місці розказав та показав про відомі йому обставини вчинення злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який дав свідчення про те, що він в кінці квітня 2014 року рибалив в районі старого причалу на р. Десна, в районі с. Путивськ, Н. Сіверського р-ну, в якийсь момент він побачив двох чоловіків та автомобіль синього кольору з причепом синього кольору, які знаходились біля причалу. Він не надав їм значення та продовжив рибалити. Через якийсь час він помітив, що дані чоловіки вдвох несуть з боку автомобіля до річки великий мішок, на що він припустив, що вони хочуть викинути будівельний мусор, оскільки автомобіль був з причепом. Потім він почув гучний сплеск води, та зробив для себе висновок, що чоловіки викинули вказаний мішок з мусором в річку. Після цього чоловіки сіли в автомобіль та поїхали в бік автомобільної дороги Шостка Н. Сівреський.

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 , під час проведення якого свідок на місці розказав та показав про відомі йому обставини вчинення злочину, а саме де перебував він, де перебував автомобіль, де перебували чоловіки які викинули мішок в річку;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який дав свідчення про те, що про зникнення ОСОБА_9 , йому стало відомо від ОСОБА_16 , яка після його зникнення прийшла до СТО ОСОБА_10 та розповіла йому про це. Йому відомі особи на прізвиськ « ОСОБА_17 » та «БТР», вказані особи часто приходили до ОСОБА_10 на СТО, також за день його зникнення та після. Йому також відомо про інтимний зв`язок між ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . В день зникнення ОСОБА_9 він на прохання ОСОБА_10 дав йому свій мотоцикл китайського виробництва, чорного кольору, який ОСОБА_10 повернув йому наступного дня. Для чого ОСОБА_10 брав його мотоцикл та куди їздив, йому не відомо. Після цього до нього приходили працівники поліції та питали про його мотоцикл та осіб, які ним користуються;

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_15 в ході проведення якого свідок в особі на прізвище « ОСОБА_17 », впізнав ОСОБА_8 ;

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_15 в ході проведення якого свідок в особі на прізвище «БТР», впізнав ОСОБА_5 ;

- висновком судово-медичної експертизи, в ході проведення якої було встановлено причину смерті ОСОБА_9 ;

протоколом огляду місця події, в ході проведення якого було виявлено труп ОСОБА_9 та встановлено місце де його було знайдено та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому суд враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів

Також слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме у рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Також, розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» нікого не може бути позбавлена свободи крім випадків і процедури встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так наявність ризику, передбаченого п.1 ч.І ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, що свідчить про те, що останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнути можливого покарання. Такі висновки слідчим суддею зроблено на підставі фактів переховування його від слідства та суду під час досудових розслідувань та суду про що зазначено в довідці вимоги про судимість останнього.

До того ж ОСОБА_5 на даний час не має постійного місця мешкання на території Шосткинського району та Сумської області взагалі, оскільки зареєстрований та постійно мешкає в с. Курне, Житомирського району, Житомирської області, є особою з інвалідністю, пов`язаною з ускладненням опорно рухової функції, тому подолання значної відстані від місця мешкання останнього до місця досудового розслідування усугублено хворобою підозрюваного та постійними обстрілами зазначених територій може спонукати підозрюваного ухиляється від явки до органу досудового розслідування для участі в слідчих діях з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Крім цього наявність даного ризику повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що була неодноразово викладена, зокрема, у справі «Томазі проти Франції», 27 серпня 1992 року. «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia). 7064/05. 1 червня 2006 року. «Лабіта проти Італії» (Labita v Italy). 26772/95. 6 квітня 2000 року, де Суд зазначив, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування у сукупності із іншими даними, які можуть її підтвердити або спростувати, і може бути обґрунтованою на початку розслідування:

Існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зумовлене тим фактом, що на даний час ОСОБА_5 перебуває на волі, та за його участі необхідно провести ряд слідчих дій, які мають значення для кримінального провадження та до теперішнього часу проведені не були, тому в разі перебуваючи на волі ОСОБА_5 існує ризик, що останній з метою уникнення кримінальної відповідальності, намагатиметься знищити, сховати або спотворити матеріальні об`єкти, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України зумовлено тим, що існують підстави вважати, що ОСОБА_5 , маючи певний авторитет, може незаконно вливати на свідків в кримінальному провадженні та інших співучасників, з метою примушення їх змінити свідчення, або взагалі відмовитись від надання показів. Також інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, що спричинило смерть потерпілого, в зв`язку із цим не можна виключати того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно вплинути на свідків та інших співучасників кримінального провадження із застосуванням фізичного насильства.

Існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України зумовлено тим, що ОСОБА_5 є особою раніше судимою за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, перебував в розшуку за вчинення вказаних злочинів, а тому обізнаний про методи роботи працівників правоохоронних органів, він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання може вчиняти дії, спрямовані на затягування проведення досудового розслідування та судового розгляду, а також іншим чином негативно впливати на хід досудового розслідування.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні , так як підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює але має постійне джерело доходів - пенсія по інвалідності, та продукти натурального господарства яким він разом з родиною займається за місцем мешкання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, на теперішній час ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі; йому відомо, яке саме покарання йому загрожує у випадку доведення його вини за вказане кримінальне правопорушення, тому може свідомо переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

За таких обставин, єдиною ефективною в даному випадку мірою запобіжного заходу є тримання під вартою, оскільки виключно така міра запобіжного заходу зможе повністю виключити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме виключити можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування і суду, запобігти з його боку незаконно впливати на свідків, вчинити дії з приховування доказів по справі, продовжувати вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суд приходить до переконання щодо достатності підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовим позиціям, викладеним у рішеннях Європейського Суду з прав людини «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання вище перелічених ризиків, зможе запобігти вчиненню підозрюваним нових злочинів та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , а тому клопотання доведено і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13.03.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Шосткинської окружної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво вказаним кримінальним провадженням

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст рішення виготовлено 19.01.2023 року.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1