14.12.2022
Справа № 642/1757/22
Провадження № 1-кс/642/955/22
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
14 грудня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001163 від 06.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 06.12.2022 під час огляду місця дорожньо-транспортної події, що проводився за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 327, майно, а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 ; автомобіль OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , який має пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної події, що належить на праві власності ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , оскільки вилучені об`єкти мають суттєве значення у кримінальному провадженні, як речові докази.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження №0001163 від 06.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що 06.12.2021 о 11 год. 30 хв., за адресою: м. Харків, перехресті вул. Клочківська, 127 та вул. Олексіївська, рухаючись по напрямку «окружна дорога», водій (солдат окремого взводу ГРВ 8 роти НОМЕР_3 батальйону ВЧ НОМЕР_4 Національної Гвардії України) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем OPEL VECTRA, н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого пішохід отримав тілесні ушкодження (попередній діагноз: ЗЧМТ, перелом лівого плеча, лівої голені).

Під час проведення огляду місця події від 06.12.2022 з 13:10 до 14:40 на перехресті доріг вул. Клочківська, 327 та вул. Олексіївська у м. Харкові, за фактом дорожньо-транспортної події за участі водія ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 ; автомобіль OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , який має пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної події, що належить на праві власності ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; ключі від вказаного автомобілю.

Фактичним володільцем автомобілю є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , який користується терміналом стільникового зв`язку з абонентським номером НОМЕР_5 ;

Вилучений 06.12.2022 під час зазначеної слідчої дії автомобіль було поміщено на штрафний майданчик ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, що вказані об`єкті, у випадку ненакладення арешту з позбавленням права володіння, користування та розпорядження можуть бути приховані, знищені чи змінені, що ускладнить встановлення об`єктивної істини у провадженні. Крім того, автомобіль потрібен для проведення ряду автотехнічних та трасологічної експертиз.

Звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази, з метою збереження речових доказів, у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч. 2 ст. 170 КПК України.
Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, проти накладення арешту не заперечував, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на на тимчасово вилучене 06.12.2022 під час огляду місця дорожньо-транспортної події, що проводився за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 327, майно, а саме на:

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 ;

-автомобіль OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , який має пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної події, що належить на праві власності ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,

-ключі від вказаного автомобілю.

Визначити місцем зберігання автомобілю штрафний майданчик ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити прокурору Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1