ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/651/23 Справа № 208/5347/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000303, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення проступку за таких обставин.

ОСОБА_6 , не будучи зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), 29.09.2022 близько 21.30 год. прибув на берег річки Дніпровського водосховища (водойми загального користування) в районі вул. Набережна у м. Кам`янське Дніпропетровської області із заздалегідь підготовленими забороненими знаряддями лову, а саме трьома жилковими рибальськими сітками (72 метрова жилкова рибальська сітка, висотою 1,5 метра, діаметр вічка 35х35 мм, 45 метрова жилкова рибальська сітка, висотою 1,5 метра, діаметр вічка 45х45 мм, 18 метрова жилкова рибальська сітка, висотою 2 метра, діаметр вічка 60х60 мм) та, діючи умисно, в порушення вимог ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2001 № 2894-ІІІ, п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15.02.1999 № 19, відповідно до яких забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, на власному металевому човні «Южанка» з двома веслами вийшов на воду річки Дніпровського водосховища на невстановлену дізнанням відстань від берегу та незаконно встановив на воді вищевказані заборонені знаряддя лову.

В подальшому, 30.09.2022 близько о 04.30 год, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, ОСОБА_6 знову прибув на берег річки Дніпровського водосховища (водойми загального користування) в районі вул. Набережна у м. Кам`янське Дніпропетровської області, та на власному металевому човні «Южанка» з двома веслами вийшов на воду до місця встановлення ним трьох жилкових рибальських сіток, за допомогою яких виловив водні живі біоресурси, а саме рибу різних порід: тарань у кількості 48 штук, плоскирка у кількості 2 штуки, синець у кількості 1 штука, карась сріблястий у кількості 1 штука, судак звичайний у кількості 1 штука, рак у кількості 1 штука, заподіявши державі в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області істотну шкоду на загальну суму 88 281 грн.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано судом за ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

В апеляції:

- прокурор, не оспорюючи висновків суду про доведеність вини ОСОБА_6 , просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. В іншій частині вироку суду просить залишити без змін.

В обґрунтування вказує, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 61 КК України, при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України, у виді обмеження волі, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, оскільки, як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент ухвалення вироку суду, був особою, яка досягла пенсійного віку (60 років), тому такий вид покарання, як обмеження волі, не може бути застосоване.

Обвинувачений ОСОБА_6 про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, апеляційним судом було вжито заходів для проведення судового засідання за участі обвинуваченого, однак останній до судового засідання не з`явився. За наведених обставин, відсутність обвинуваченого, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального проступку та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 249 КК України, в апеляції прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, суд вважає, що вони заслуговують на часткову увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується в тому числі до осіб, що досягли пенсійного віку.

Однак, як слідує з оскаржуваного виркоу суд, встановивши, що обвинувачений ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент ухвалення вироку досяг пенсійного віку, а саме 60 років, застосував вид покарання у виді обмеження волі, який відносно нього не може бути застосований, з огляду на наведені вище вимогу закону, у зв`язку з чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 3 ч. 1 ст. 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Таким чином, вирішуючи питання визначення розміру і виду покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 249 КК України, колегія суддів керується вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховує вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є особою пенсійного віку, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, та вважає за можливе визначити останнього покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає зміні, що не є погіршенням становища обвинуваченого, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000303, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, - змінити в частині призначення покарання та вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4