Справа № 397/1090/21
н/п : 1-кп/397/48/22
В И Р О К
Іменем України

10.11.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001041 від 26.12.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого:
- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2012 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;
- вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 12.06.2013 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 15.01.2016 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.07.2016 скасовано звільнення від відбування покарання та направлений для відбуття покарання у виді обмеження волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
25.12.2021 близько 07:00 год. у місцевого жителя с. Іванівка Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення металевих виробів з житлового будинку по АДРЕСА_3 вказаного населеного пункту, оскільки йому було відомо, що у вказаному будинку тривалий час ніхто не проживає.

25.12.2021 близько 08:00 год. ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на викрадення вказаного майна через присадибну ділянку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та за допомогою металевого прута, який приніс із собою до місця вчинення кримінального правопорушення, зірвав навісний замок вхідних дверей літньої кухні.

Відразу ж після цього, ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що вказане майно йому не належить, діючи таємно, умисно та цілеспрямовано, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав 1 чавунний котел об`ємом 50 л, вартістю 933,33 грн та 1 двоконфоркову чавунну плиту з кільцями, вартістю 733,33 грн.

З місця злочину ОСОБА_3 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними, протиправними діями спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1666, 66 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

У судове засідання не з`явилась потерпіла ОСОБА_5 . В матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої остання просить суд провести підготовче та інші судові засідання за її відсутності. Будь-яких претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.
Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає свою провину, на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати показання суду, потерпіла у судове засідання не з`явилась, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, доказів, що стосуються речових доказів, досудової доповіді, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення.
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Як особа, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання характеризується посередньо (характеристику з місця проживання стороною обвинувачення суду не надано та відповідно до досудової доповіді ОСОБА_3 характеризується посередньо), раніше неодноразово судимий, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Також, судом враховується і досудова доповідь на обвинуваченого, згідно з якою, виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства (а.с. 91-93).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його тяжкість, особу обвинуваченого, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Водночас, відповідно до ч. 1, 4 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді (…) позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Так, судом враховується те, що обвинувачений ОСОБА_3 хоча і вчинив тяжке кримінальне правопорушення, при цьому за місцем проживання характеризується посередньо, потерпіла до обвинуваченого будь-яких претензій морального та матеріального характеру не має, обвинувачений визнав свою провину, розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
За наведених обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а тому до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у межах, визначених ч. 4 ст. 75 КК України.
При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, визначені в ч. 1 ст. 76 КК України, без покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених частиною третьою вказаної статті КК України.
Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395, 615 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази:
- металеву лопату з дерев`яним держаком для відкидання снігу та електричний світильник з трьома лампочками-діодами, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у її володінні.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя:/підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Помічник голови

Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6

Копію засвідчено «___»________________2022 року.