Справа № 932/7202/22
Провадження № 1-кс/932/3793/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000058 від 30.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, офіційно не працевлаштованій, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2022 року до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000058 від 30.06.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 30.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2021 року, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при невстановлених слідством обставинах, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел направлений на вербування, переміщення з метою експлуатації осіб, з використанням примусу та обману. Так, ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших невстановлених осіб, діючи з метою збільшення прибутків та швидкого незаконного збагачення, запланували залучити до безоплатної примусової праці на сільськогосподарських угіддях в Новомосковському районі Дніпропетровської області.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України вербування, переміщення людини, вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою експлуатації, з використанням примусу, обману.

28.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.ч.1, 3, 5 ст.177 КПК України, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, прохав таке задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, просила обрати більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, прохав обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000058 від 30.06.2022 року внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.149 КК України.

29.12.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у вербуванні, переміщенні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з метою експлуатації, з використанням примусу, обману.

Про причетність підозрюваної ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення фактично свідчать докази, додані до клопотання, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.11.2022 року; протокол пред`явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_10 від 03.11.2022 року; висновок експерта №3073е від 01.11.2022 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 від 05.10.2022 року; протокол пред`явлення для впізнання потерпілої ОСОБА_11 від 05.10.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 05.10.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 27.07.2022 року; протокол пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_13 від 27.07.2022 року; протоколи НСРД; протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 28.12.2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 від 28.12.2022 року; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 28.12.2022 року; інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є очевидно не обґрунтованою.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя зазначає таке.

Інкриміноване підозрюваній ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачає застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваної.

Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності її вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що є тривалим, що може спонукати її до зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду. Однак, слідчий суддя приймає до уваги похилий вік підозрюваної, її стан здоров`я, та існуванні у ОСОБА_5 соціальних зв`язків.

Внаслідок того, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, підозрюваній відомі адреси проживання свідків, беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, ймовірним є ризик незаконного впливу на свідків.

Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на те, що підозрювана ОСОБА_5 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, та не давала підстав вважати, що вона має наміри у майбутньому вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона наразі підозрюється, вважаю, що ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, свого підтвердження під час розгляду клопотання не знайшов.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 17 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку наступного дня, за місцем її фактичного проживання, яке повідомлено підозрюваною у судовому засіданні: АДРЕСА_1 .

Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки підозрюваний про можливість внесення застави не повідомляв. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є перешкодою для реалізації встановлених ризиків.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про домашній арешт визначаю у межах строку досудового розслідування, що залишився по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого у період часу з 17 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку наступного дня.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 28 лютого 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваній наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1