Провадження № 1-кп/727/31/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого ч. 2 та ч.3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.11.2022 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор посилалася на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого умисних майнових злочинів, вчинення яких підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Санкція статті в якій обвинувачується ОСОБА_6 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.
Клопотання обґрунтовує тим, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України , які виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і такі, що зумовлені необхідністю запобіганням спробам - переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та передбаченого у разі засудження суворого покарання; - незаконно впливати на потерпілих, свідків та запобіганню перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Зазначає, що у ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, він є розлучений, що підтверджується копією рішення від 11.03.2015 року, наявного у вільному доступі в реєстрі судових рішень, крім того не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, тому інші запобіжні заходи, що не пов`язані з його триманням під вартою не забезпечать в повній мірі належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Таким чином вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, такі як переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень.
ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вказуючи, що прокурором надумане обвинувачення щодо нього. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до суду не з`являються, тому кримінальних правопорушень щодо вказаних осіб не існу. Крім того вказує що в листопаді грудні 2021 року процесуальних обов`язків не порушував, тому його взято під варту не законно. Також називає неправдивою інформацією, те, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він одружений, додає копію свідоцтва про шлюб
Захисник заперечила проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та просила відмовити у його задоволенні, обравши відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказуючи що жодним чином не доведено , те що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується, очевидців вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 немає , обвинувачений утримується під вартою вже тривалий час і це є порушенням його конституційних прав.
Заслухавши думку учасників справи, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Як було встановлено судом, ухвалою суду від 06.09.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін дії запобіжного заходу завершується 04.11.2022 року.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, проявив недисциплінованість, ухилявся від явки в суд, внаслідок чого судом було змінено запобіжний захід з застави на тримання під вартою, приходить до висновку, що відносно обвинуваченого слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого суд вважає недостатнім.
Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й потерпілої особи, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 201, 197, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 грудня 2022 року.
Копію ухвали вручити всім учасникам кримінального провадження та начальнику Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" для відома та виконання.

Ухвала суду бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1