Справа № 489/3264/22
Номер провадження 1-кс/489/995/22
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001464, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, про арешт майна,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 ,

встановив:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

Прокурор підтримав клопотання в повному обсязі.

ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на непричетність до вчинених кримінальних правопорушень.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

У провадженні СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001464 від 21.10.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді 16.11.2022 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4

22.11.2022 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно, зокрема: грошові кошти в сумі 209900 гривень, 100 доларів; 623 аркуші із записами; книга обліку доходів, два зошити із записами; договір про надання правової допомоги №18/11/2020, виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, договір про надання охоронних послуг №8/2021; чотири банківські карти: ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , Swedbank № НОМЕР_3 , АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9, imei НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , з сім картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , на яке прокурор просить накласти арешт.

Прокурор зазначає, що підставою застосування арешту майна є те що вилучені грошові кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та є доходами від них. На записах в зошитах, на аркушах паперу, книги обліку доходів збереглися записи, які можуть підтверджувати злочинну діяльність ОСОБА_4 . На банківські карти могли надходити грошові кошти отримані в результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 та є знаряддям вчинення злочину. На мобільному телефоні могли зберегтися вхідні та вихідні дзвінки ОСОБА_4 , що підтверджують її злочинну діяльність та є знаряддям вчинення злочину.

Метою арешту є збереження речових доказів, оскільки вказані речові докази, які вилучені в ході обшуку можуть бути приховані, пошкоджені, знищені або відчужені ОСОБА_4 . Вилучені речові докази можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження, як докази.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про арешт майна слідчий суддя зобов`язаний ураховувати окрім правових підстав для арешту майна, ще й наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, прокурором доведено необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо вилученого майна, для надання у якості речового доказу, запобігання ризикам зникнення, втрату, знищення, перетворення, передачу чи відчуження даного майна.

Під час вирішення клопотання про арешт вищезазначеного майа, враховано правову підставу для арешту майна, його відповідність критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні за наявності ризиків, передбачених п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

- клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001464, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, про арешт майна, - задовольнити;

- накласти арешт на майно, вилучене 22.11.2022 під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 209900 гривень, 100 доларів США; 623 аркуші із записами; книгу обліку доходів, два зошити із записами; договір про надання правової допомоги №18/11/2020, виписку з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, договір про надання охоронних послуг №8/2021; чотири банківські карти: ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , Swedbank № НОМЕР_3 , АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9, imei НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , з сім картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Арешт майна може бути скасовано в порядку ст. 174 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено 13.12.2022 о 08:45.

Слідчий суддя ОСОБА_5 ОСОБА_6