Справа № 173/1772/22
Номер провадження1-кп/173/74/2023
В И Р О К

іменем України

19 січня 2023 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000145 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, офіційно не працюючого, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2012 року (справа № 406/1076/2012) та виконавчого листа № 406/1076, виданого 05.06.2012 на його підставі, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 , на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 25 % його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.04.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

У той же час, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про факт стягнення з нього аліментних зобов`язань, будучи працездатним, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для несплати встановлених рішенням суду аліментів не мав та усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, за період з грудня 2020 року по серпень 2021 року включно та за період з січня 2022 року по жовтень 2022 року включно, призначені йому аліменти згідно вказаного рішення суду не виплачував, на попередження державного виконавця Верхньодніпровського відділу ДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про необхідність погашення заборгованості, відповідальності за ухилення від сплати аліментів не реагував, заходів до офіційного працевлаштування не вживав, тим самим злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини.

У результаті вищевказаного тривалого ухилення від виконання покладених судом обов`язків з боку ОСОБА_4 , згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої Верхньодніпровським відділом ДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утворилася заборгованість за період часу з грудня 2020 року по серпень 2021 року включно та з січня 2022 року по жовтень 2022 року включно в сумі 43 652,50 грн., що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб та інші обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Також обвинувачений вказав, що по закінченню досудового розслідування у повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді громадських робіт, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2012 року обвинувачений вже зобов`язаний до сплати аліментів та виконавчий лист по примусовому стягненню аліментів на утримання дитини вже знаходиться на виконанні у виконавчій службі.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1