ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора представника потерпілого захисника обвинуваченої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2022 року за №0000367, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 29 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,

визнано винуватою та засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік і покладено на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов прокурора задоволено, цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_9 на користь:

держави - 42 596 гривень 02 копійки витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_10 ;

потерпілого ОСОБА_10 - 200 000 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 27 березня 2022 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Koleos», н.з. НОМЕР_1 , зі сторони вул. Європейської в напрямку вул. Остапа Вишні в м. Полтава в порушення вимог п.п.18.1, 18.4, 10.1 ПДР України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшила швидкість, щоб у разі потреби зупинитися, та не надала переваги в русі пішоходу ОСОБА_10 , внаслідок чого здійснила наїзд на нього та спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить скасувати вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 29 листопада 2022 року в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 та призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції, в іншій частині вирок залишити без зміни. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд при вирішення цивільного позову потерпілого: помилково не залучив як належного співвідповідача страхову компанію - АТ «СК Країна», та не стягнув з цієї компанії відповідні суми в рахунок відшкодування моральної шкоди, так як цивільно-правова відповідальність автомобіля була застрахована; не врахував те, що зазначений у позові розмір моральної шкоди є необґрунтованим і надмірно завищеним.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченої та її захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора й представника потерпілого проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо: фактичних обставин учинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , обґрунтованості її засудження та кваліфікації дій за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, правильності призначення обвинуваченій покарання, застосування до неї положень ст.ст.75, 76 КК України, та вирішення цивільного позову прокурора, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок у апеляційному порядку не переглядається.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги про неправильне вирішення першою судовою інстанцією цивільного позову потерпілого колегія суддів уважає обґрунтованими.

За змістом приписів ст.ст.55, 124 Конституції України права і свободи людини та громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У ч.2 ст.127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

На підставі ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також визначити порядок її відшкодування.

Однак, місцевий суд зазначених вище вимог закону не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_10 з метою відшкодування заподіяної йому внаслідок учинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, моральної шкоди в сумі 450 000 гривень звернувся з цивільним позовом до обвинуваченої (т.1 а.п.45-46).

У ході судового розгляду в суд першої інстанції до матеріалів прави було долучено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2598288, укладений між ОСОБА_9 та АТ «СК Країна», згідно з яким АТ «СК Країна» застраховано автомобіль «Renault Koleos», н.з. НОМЕР_1 , і цей договір на момент ДТП був чинний. За його ж змістом у разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, зі встановленим лімітом у сумі 260 000 гривень (т.1 а.п.86).

На підставі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю (в тому числі, моральну шкоду), майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176 цс 18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст.37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Усупереч викладеному вище, незважаючи на встановлення того факту, що на момент вчинення кримінального правопорушення цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу було застраховано в АТ «СК Країна» та був чинним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, місцевий суд не залучив дану страхову компанію до розгляду провадження як співвідповідача, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про стягнення всього розміру заподіяної ОСОБА_10 моральної шкоди виключно з обвинуваченої.

Аналогічний підхід застосовано в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 вересня 2022 року у справі №363/5439/19 (провадження (№51-5800км21), 04 листопада 2021 року у справі №496/2442/18 (провадження №51-1354км21), 06 жовтня 2021 року у справі №310/7407/19 (провадження №51-2472км21), 18 грудня 2019 року у справі № 292/887/17 (провадження № 51-4095км19), 25 червня 2019 року у справі №450/2242/15-к (провадження №51-8932км18).

Таким чином, оскаржуваний вирок у частині вирішенні цивільного позову потерпілого не відповідає вимогам законності й обгрунтованості, через це в зазначеній частині підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням допущених місцевим судом істотних порушень вимог процесуального закону оцінка доводів апеляційної скарги ОСОБА_9 , які зводяться до необґрунтованості та надмірної захищеності розміру стягнутої з неї розміру моральної шкоди, не надається, оскільки така оцінка можлива лише після усунення вказаних вище порушень.

Під час нового розгляду необхідно врахувати наведене вище, ретельно перевірити доводи учасників судового провадження з приводу вирішення цивільного спору потерпілого, зокрема з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176 цс 18), провести судовий розгляд відповідно до положень процесуального закону, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 29 листопада 2022 року щодо ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 скасувати та призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала в частині скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції оскарженню не підлягає, а в іншій частині може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4