Провадження № 11-сс/4808/379/22
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2022 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2022 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 31 грудня 2022 року включно та визначено заставу в розмірі 340 (триста сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 843 540 (вісімсот сорок три тисячі п`ятсот сорок) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 , необхідно визначити підозрюваному заставу в розмірі, який перевищує межі, встановлені в ст. 182 КПК, а саме 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки вказане рішення слідчого судді в частині визначення ОСОБА_8 застави в розмірі 843540 грн., є необґрунтованим, внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на строк 60 днів та визначити заставу в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 116 450 (один мільйон сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, вважає її безпідставною та необгрунтовано, а тому просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04.11.2022 року без змін.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави;

- захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 вважають, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, просять залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

З апеляційної скарги вбачається, що прокурор висловив свою незгоду лише в частині визначеного судом розміру застави, питання щодо обґрунтованості підозри та наявності обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, ним не оспорюється.

Діюче законодавство вимагає доведення та встановлення не тільки наявності ризиків та обґрунтованості клопотання про обрання запобіжного заходу, неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, а й доведення помірності розміру застави, який визначається, з врахування індивідуальних обставин особи.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя застосовував щодо ОСОБА_8 заставу як альтернативу триманню під вартою у розмірі - 340 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів погоджується з визначеним слідчим суддею розміром застави, оскільки таке рішення належним чином вмотивоване, прийняте з урахуванням конкретних обставин провадження та ролі підозрюваного, виходячи з наступного.

В ч. 4 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається суддею, слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного, обвинуваченого, майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється/ обвинувачується. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри (ч. 5 ст. 182 КПК).

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя за певних виключних обставин, при визначенні суми застави у певних випадках вправі вийти за верхню межу (з урахуванням, зокрема, й матеріального становища особи).

Із змісту клопотання слідчого, так само як з апеляційної скарги вбачається, що сторона обвинувачення вважає, що обставини конкретної справи, свідчать про виключність випадку, тобто про визначення її розміру вище визначеного законом мінімального рівня, а саме у виді 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, запропонований прокурором розмір застави, на думку колегії суддів, буде завідомо непомірним для особи, що притягується до кримінальної відповідальності, в той час як сума застави повинна бути такою, аби забезпечити стримуючий фактор.

На думку колегії суддів, вказаний прокурором в апеляційній скарзі розмір застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи» яка закладена в правовому інституті застави.

Сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави, та прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80).

Статтею 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) кожному гарантується право на свободу та особисту недоторканність, яке може бути обмежене лише у виключних випадках та відповідно до встановленої законом процедури, якими є законні затримання, арешт та ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183 КПК України.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Згідно з матеріалів справи ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

02.11.2022 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.11.2022 року йому повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

З наданих суду матеріалів також вбачається, що слідчим суддею під час прийняття рішення в частині визначення розміру застави, було враховано дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я та сімейний стан.

Враховуючи наведене вище, та обставини конкретного кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , зокрема те, що вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів у сфері недоторканості державних кордонів а також дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, а саме у виді 340 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 843 540 грн. слід залишити без змін.

На думку колегії суддів, саме такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Вказаний розмір застави, за переконанням колегії суддів, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків через побоювання втратити цю заставу та є помірним для ОСОБА_8 .

В той же час, колегія суддів вважає, що запропонований прокурором в апеляційній скарзі розмір застави в межах 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде завідомо непомірною для підозрюваного та суперечитиме практиці Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 177,178, 182, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5