Справа № 389/1709/17
Провадження № 1-кп/401/81/22
УХВАЛА

22 грудня 2022 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Світловодського міськрайонного суду, в режимі відеоконференції з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та особистим кабінетом прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000335 від 21 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З 12 травня 2021 року, в провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою на 60 діб, обґрунтувавши його тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Потерпілий в судове засідання не з`явився.

Захисники та обвинувачені в судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Розгляд вказаного клопотання прокурора вирішується головуючим відповідно до внесених змін до ч.3 ст.331 КПК України, на підставі Закону України №2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, які набрали чинності 06 листопада 2022 року.

Судом встановлено, що обвинуваченим ставиться у провину вчинення одного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та два особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачено виключно позбавлення волі, від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна або довічне позбавлення волі, що свідчить про їх суспільну небезпечність. Враховуючи, що обвинувачені не мають утриманців, постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, то існує ризик їхнього зникнення у разі перебування на волі. Крім того, обвинувачені знають місце проживання потерпілого, свідків у справі, тому існує ризик щодо незаконного впливу на них з їх сторони.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у справі попереднім складом суду, встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованих їм злочинів, загрожує покарання у виді довічного позбавлення волі. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинувачених, які знаючи про тяжкість покарання, зможуть переховуватися від суду.

Такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання не може бути застосовано до обвинувачених, оскільки він не є співмірним із наслідками та тяжкістю інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки відсутні особи, які заявили клопотання про взяття обвинувачених на поруки та гарантували б виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та запобігання ризикам.

Крім того, обирати запобіжний захід відносно обвинувачених у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки останні зареєстровані на території Знам`янського району, що унеможливить належним чином проведення перевірок виконання такого запобіжного заходу і він не може гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та запобігання ризикам.

Таким чином, на час проведення судового засідання встановлено наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, запропонований захисниками запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на думку суду, не можливо застосувати, оскільки інкриміновані обвинуваченим правопорушення є особливо тяжкими, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та довічне позбавлення волі.

Таким чином, з метою запобігання вказаних ризиків, переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне провадження, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летелье проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, мається лі суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

Продовження строків тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження у суді не позбавляє сторін кримінального провадження права у будь який час звернутися до суду із відповідним клопотанням про продовження, зміну або скасування запобіжного заходу.

На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись: ст. ст. 2, 7, 22, 26, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, який обраховувати з 22 грудня 2022 року по 19 лютого 2023 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_8