Справа №463/4828/22
Провадження №1-кс/463/6931/22
У Х В А Л А

29 грудня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , як власник майна, звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2022 року на належну йому земельну ділянку №:01:001:1251 шляхом заборони володіння, розпорядження, користування, та зміни характеристик, в т.ч. проведення будівельних робіт з метою забезпечення схоронності насаджень та ландшафту.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2022 задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, у кримінальному провадженні №0000296 від 12.07.2021 та накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1251, яка належить йому на праві приватної власності, шляхом заборони володіння, розпорядження, користування та зміни характеристик, у т.ч. проведення будівельних робіт з метою забезпечення схоронності насаджень та ландшафту.

Зазначає, що дана земельна ділянка набута ним у власність у власність ще у 2018 році на підставі відповідного рішення Солонківської сільської ради з урахуванням чинної містобудівної документації (генеральні плани АДРЕСА_1 ). Звертає увагу на те, що згідно викопіюванням із проекту генерального плану с. Зубра, відстань від належної йому на праві власності земельної ділянки до проектованої вулиці Вернадського (червоних ліній проектованої вулиці), про будівництво якої йде мова в обставинах даного кримінального провадження, становить 15 м. Отже, земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:1251, не може перешкоджати будівництву проектованої магістральної вулиці Вернадського, про яку йде мова в зазначених обставинах кримінального провадження. Також зазначає, що внаслідок наявного арешту на належну йому земельну ділянку це позбавляє його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Тому просить клопотання задовольнити.

В судове засідання власник майна не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_4 подала клопотання про проведення судового розгляду заяви в її відсутності, просить таке задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання про арешт майна, матеріали справи № 1-кс/463/4168/22 за клопотанням слідчого про накладення арешту на вказане в даному клопотанні майно, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування кримінального провадження №№0000296, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

При цьому, постановою слідчого від 02.08.2022 вказана вище земельна ділянка визнана речовим доказом.

За мотивами клопотання слідчого видача земельної ділянки із порушенням вимог містобудування, призводить до необхідності здійснення витрат пов`язаних із подальшим викупом земельних ділянок, які знаходяться на території, яка відповідно до Генерального плану м. Львова запланована під будівництво дороги Вернадського (проектована), якою планується з`єднати житловий мікрорайон «Сихів» від пр. Ч. Калини до вул. Стрийської.

В той же час, деякі громадяни, із числа не захищених верств населення, на яких оформлена земельна ділянка, відразу ж після отримання, із використанням довіреності на представлення інтересів укладено сумнівні договори купівлі-продажу, а тому з метою попередження нанесення додаткових збитків третім особам є необхідність у забезпеченні їх схоронності.

Разом з тим, встановлено, що на території де заплановано будівництво дороги Вернадського розташовані інші земельні ділянки, які будуть перешкоджати будівництву дороги та створюють штучні умови для їх викупу, а передача їх у власність здійснювалась усупереч існуючому генеральному плану м. Львова.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2022р. накладено арешт на належну заявнику земельну ділянку №:01:001:1251 шляхом заборони володіння, розпорядження, користування, та зміни характеристик, в т.ч. проведення будівельних робіт з метою забезпечення схоронності насаджень та ландшафту.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладаючи арешт на вище перелічене майно слідчий суддя виходив з того, що згадане вище майно відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою унеможливлення втрати речових доказів, вибуття майна з власності та нанесенню можливих збитків третім особам, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування було накладено арешт.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також при розгляді даної заяви слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З огляду на це, цілком очевидним є те, що арешт земельної ділянки, навіть якщо для цього слідчим були б наведені правові підстави, не забезпечить «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту інтересів осіб у даному кримінальному провадженні, оскільки у разі його накладення позбавлення права володіння, користування та розпорядження моїм майном, аж ніяк не співвідносяться із потребою у забезпеченні збереження речових доказів, які фактично такими не являються, та відомості про які можуть бути зафіксовані у відповідних процесуальних документах (без застосування будь-яких обмежень прав власника).

Як зазначалось вище заявник набув у власність вказану земельну ділянку на підставі відповідного рішення Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, як органом місцевого самоврядування та рішення якої жодного відношення до містобудівної діяльності, передбаченої Генеральним планом м.Львова не має, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 237, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий судя -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №0000296 від 12.07.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1251, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , накладений шляхом заборони володіння, розпорядження, користування, та зміни характеристик, в т.ч. проведення будівельних робіт з метою забезпечення схоронності насаджень та ландшафту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1