Справа № 591/1483/22
Провадження № 1-кс/591/750/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого у кримінальному провадженні № 0000276,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову від 28.01.2023 слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава ОСОБА_5 у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про допит свідків адвоката ОСОБА_6 та лікаря ОСОБА_7 .

Скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням від 16.01.2023 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, серед іншого просив допитати в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , однак слідчим постановою від 28.01.2023 у допиті цих свідків було відмовлено. На думку скаржника покази цих свідків мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, оскільки свідок ОСОБА_6 бачив ОСОБА_4 30.01.2020 та може підтвердити відсутність у нього тілесних ушкоджень під час складання протоколу про затримання, а лікар ОСОБА_9 04.02.2020 проводив огляд ОСОБА_4 на наявність у нього тілесних ушкоджень.

Тому просив скасувати постанову від 28.01.2023 слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава ОСОБА_5 в частині відмови у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зобов`язати слідчого допитати цих свідків.

Дослідивши подану скаргу та матеріали до неї слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні ст. слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава знаходиться кримінальне провадження № 0000276 за фактом перевищення службових повноважень працівниками Роменського ВП ГУНП в Сумській обл. стосовно ОСОБА_4 . У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 є потерпілим, останньому надана пам`ятка про права та обов`язки.

ОСОБА_4 звернувся до слідчого із клопотанням від 16.01.2023 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, яке слідчим було розглянуто та 28.01.2023 винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, зокрема слідчим відмовлено у допиті свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Частиною 4 ст. 38 КПК України зазначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Обов`язок доказування зазначених обставин, відповідно до положень ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Кожна обставина має бути досліджена слідчим, а також наведено докази, якими ці обставини підтверджуються або спростовуються, тобто надано оцінку всім зібраним у справі доказам.

Здійснення ефективного розслідування небезпідставних скарг на жорстоке поводження є одним з позитивних обов`язків держави за ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Характер права, захищеного статтею 3 позначається на значенні статті 13. Коли особа робить небезпідставну заяву, що вона зазнала тортур або істотно поганого поводження з боку державних посадовців, поняття «ефективного засобу захисту» передбачає, крім виплати відшкодування у відповідних випадках, ретельне та ефективне розслідування, яке здатне призвести до встановлення та покарання відповідальних осіб, у тому числі ефективний доступ скаржника до процедури розслідування (Yaman, § 53; Celik, § 54; Yuksel, § 36; Afanasyev, § 75; Naumenko, § 134).

Зазначене кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4 по суті є скаргою на жорстоке поводження в розумінні ст. 3 Конвенції, а тому стандарти досудового розслідування повинні відповідати практиці ЄСПЛ за вказаною статтею.

Доводи клопотання скаржника щодо допиту свідка ОСОБА_6 є небезпідставними, оскільки вказаний свідок може дати покази про те, чи були у ОСОБА_4 тілесні ушкодження на час затримання.

При цьому слідчим у постанові всупереч п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України не було мотивовано, чому саме відмовлено у задоволенні клопотання свідка ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене скарга підлягає задоволенню в частині відмови у задоволенні клопотання в частині допиту свідка ОСОБА_6 .

В той же час скарга в частині необхідності допиту іншого свідка обгрунтовується тим, що судмедексперт ОСОБА_9 04.02.2020 проводив медичний огляд ОСОБА_4 на наявність у нього тілесних ушкоджень, а тому може підтвердити їх наявність.

Однак результати огляду були зафіксовані у відповідних медичних документах, необхідність при цьому допиту лікаря після спливу близько 3-х років суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 55, 110, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову від 28.01.2023 слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава ОСОБА_5 в частині відмови у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_6 .

Зобов`язати службову особу Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, уповноважену здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000276 у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, допитати в якості свідка ОСОБА_6 .

В іншій частині скарги відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1