Справа №381/4001/19
1-в/705/26/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2019 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 393, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» направив до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , у якому зазначив про те, що останній відбуває покарання в установі за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2019 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 393 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2016 року, яким засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В подальшому, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2019 року, виправлено описку у вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2019 року по кримінальному провадженню № 0001075 від 13.10.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 393 КК України, а саме другий абзац резолютивної частини викладено в такій редакції: «На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі».

Початок строку відбування покарання - 16.10.2019 року. Кінець строку відбування покарання 15.01.2024 року.

Станом на 05.01.2023 року відбув 3/4 строку покарання 03 роки 02 місяці 20 днів, невідбута частина становить 01 рік 10 днів.

За час перебування в СІЗО м. Києва характеризувався посередньо, до суспільно-корисної праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

З 20.02.2020 року відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія № 92». За період відбування покарання зарекомендував себе позитивно. Режиму відбування покарання не порушує, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи, ввічливий, тактовний. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно та робить належні висновки. Працевлаштований каменотесом на виробництві установи, до роботи ставиться сумлінно та старанно, за що 5 разів заохочувався правами начальника установи. Стягнень не має, на профілактичному обліку в установі не перебуває. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється.

У зв`язку із зазначеним просить суд звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 .

Представник установи в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, просить клопотання задовольнити.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, у вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали подання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2019 року, з урахуванням ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2019 року про виправлення описки, за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 393, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання та шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2016 року, яким засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

З урахуванням ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2020 року, початок строку відбування покарання 16.10.2019 року, і у строк відбування покарання зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 13.10.2019 по 14.10.2019 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Кінець строку відбування покарання 15.01.2024 року. На момент направлення начальником установи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого відбув 3/4 строку покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої 05.01.2023 року, засуджений ОСОБА_4 має 5 заохочень за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки. Стягнень не має.

Згідно довідки начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» станом на 01.02.2023 року невідбута ОСОБА_4 частина покарання становить 11 місяців 14 днів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання позитивно характеризується за місцем відбування покарання, сумлінно ставиться до праці, відбув 3/4 призначеного судом покарання, зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення, його поведінка та ставлення до праці є сумлінними. На думку суду, останній в повній мірі усвідомив наслідки вчиненого ним злочину, щиро шкодує про такі. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність його виправлення.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що, з огляду на реально відбуту засудженим міру покарання, з урахуванням даних про його особу, поведінку під час відбування покарань, встановлене в ході судового розгляду сумлінне ставлення до праці, клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього підлягає до задоволення.

Суд також вважає, що саме таке рішення сприятиме подальшій ресоціалізації засудженого ОСОБА_4 після відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину покарання 11 місяців 14 днів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1