Номер провадження: 11-сс/813/151/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

законного представника : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000726 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козацьке Подільського району Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 лютого 2023 року без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати . Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою . Висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчим у клопотанні не доведено існування жодного із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та не спростовано достатності більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилається на те, що підозрюваний визнає факт інтимних відносин з потерпілою ОСОБА_10 , однак зазначає, що інтимний зв`язок був за обопільною згодою, оскільки вони з потерпілою тривалий час зустрічались, підтримували теплі відносини , планували створити сім`ю, після того як потерпіла завагітніла, продовжили зустрічатися та спілкуватися. Він нікуди не тікав та не переховувався, не має наміру цього робити і надалі, постійно проживав за місцем своєї реєстрації, відвідував навчання.

Вважає необґрунтованими висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_9 не має міцних соціальних зв`язків та легальних джерел доходів , що поряд з іншими обставинами зумовило обрання відносно нього саме найсуворішого запобіжного заходу .

ОСОБА_9 має родину - батька та матір. Має місце проживання, де зареєстрований та постійно проживає , перебуваючи під постійним наглядом батьків.

За місцем свого навчання в школі характеризувався позитивно, що вбачається із протоколу допиту його вчителя ОСОБА_11 .

На даний час ОСОБА_9 навчається на 2 курсі Балтського ПТУ, де також характеризується виключно позитивно.

Сукупність цих обставин достовірно свідчить про наявність та міцність соціальних зв`язків, а не про їх відсутність, про що зазначили слідчий та слідчий суддя.

Родини підозрюваного та потерпілої підтримують наразі між собою нормальні відносини , спілкуються задля пошуків можливостей мінімізації шкідливих наслідків для потерпілої, викликаних передчасним народженням дитини. В даний час спільно із залученням фахівців в галузі права займаються питанням офіційного оформлення батьківства ОСОБА_12 щодо народженої дитини. Підозрюваний після досягнення потерпілою шлюбного віку має намір створити з нею сімю та проживати разом. ДО цього моменту родина підозрюваного матеріально забезпечуватиме потерпілу та дитину. Ці обставини можуть підтвердити в апеляційному суді батьки потерпілої та підозрюваного.

Легальним доходом ОСОБА_13 стипендія, які він отримує за місцем навчання. Окрім цього , як неповнолітній він до свого повноліття перебуває на утриманні батьків, тому відсутність у нього доходу за жодних умов не може бути підставою утримання його під вартою.

Обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих стандартних підстав дій його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи , є порушенням вимог ст. 5 Конвенції.

Висновки слідчого судді про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_9 є неповнолітнім, має родину , навчається, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, має намір створити з потерпілою родину та оформити своє батьківство щодо народженої дитини, що у сукупності свідчить про можливість застосовування біль м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, що забезпечить його поведінку під час досудового розслідування.

Позиції учасників судового розгляду.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_7 та законний представник підозрюваного ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги .

Вважали можливим проведення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_9 , через неможливість забезпечення його участі з технічних причин в режимі відеоконференції з установою слідчого ізолятора через відсутність електропостачання.

ОСОБА_9 повідомлений про дату , час та місце апеляційного розгляду. Заяву про особисту участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Відповідно до положень ст. 401, 405 КПК участь підозрюваного під час апеляційного розгляду провадження за апеляційною скаргою його захисника не є обов`язковою.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарг, посилаючись на необґрунтованість її доводів і на те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 вже спрямовано до суду.

24.01.2023 року через канцелярію апеляційного суду було подано заяву ОСОБА_14 , в якій він просить апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі . Змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який -особисте зобов`язання або домашній арешт. Вказує, що на даний час між його донькою та ОСОБА_15 склалися добрі відносини. Матеріальних і моральних претензій до ОСОБА_9 , не має. Просить апеляційну скаргу розглянути без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного;міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Статтею 492 КПК України визначено , що за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК.

З матеріалів провадження вбачається, що 14.09.2022 року за заявою ОСОБА_14 - батька малолітньої ОСОБА_10 до ЄРДР за № 0000726 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 152 КПК.

26.12.2022 року ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

«Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Як видно зі змісту ухвали, обираючи відносно підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про встановлення ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Наявність таких ризиків слідчий суддя встановив, як видно виходячи із того , що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину у сфері статевої недоторканості щодо малолітньої особи, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, тобто у разі визнання винним до нього неможливе застосування ст.75 КК України. Підозрюваний знає потерпілу, адресу її проживання, та може на неї вплинути враховуючи характер інкримінованого злочину та вік потерпілої, а також здійснення щодо останньої насильницьких дій. Підозрюваний протягом тривалого часу не повідомляв щодо своїх протиправних дій (які були викриті лише внаслідок вагітності), не має достатніх соціальних зв`язків, легальних джерел доходів, що значно підвищує встановлені ризики із врахуванням воєнного стану на території України та наявності значної території, яка не контролюється державною владою.

Також слідчий суддя вказав, що прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України( як вказано в ухвалі) , за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти років до п`ятнадцяти років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто без визначення розміру застави.

Однак з таким висновком слідчого судді погодитися не можна.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання доцільності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не у повній мірі врахував вимоги ст.ст. 176-178, 194, 492 КПК , які регламентують застосування запобіжного заходу щодо неповнолітньої особи.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді судді про обґрунтованість на цій стадії кримінального провадження підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 152 КК України та доведеність існування ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу , свідків.

Разом із тим, висновок слідчого судді про доведеність прокурором ризику вчинити аналогічне кримінальне правопорушення та того , що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам слід визнати необґрунтованим та неналежно вмотивованим. Слідчий суддя не навів переконливих мотивів чому інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доведеним ризикам.

За приписами ст.492 КПК затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним уст. 177 КПК.

Відповідно до практики ЄСПЛ попереднє ув`язнення неповнолітніх має застосовуватись лише як крайній захід; воно має тривати якомога менше і, у випадках необхідності такого ув`язнення, неповнолітні мають утримуватись окремо від дорослих («Нарт проти Туреччини» «Гювеч проти Туреччини» )

Ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з урахуванням ряду інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або свідчити про те, що вона маловірогідна і необхідність в застосуванні тримання під вартою відсутня . Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб ризик був явним , а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться .

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Разом із тим, сама лише тяжкість покарання , що загрожує неповнолітній особі , не є достатньою підставою для обрання щодо нього найсуворішого запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупністю з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України.

Як видно із матеріалів провадження, доводів клопотання та доданих до нього матеріалів, доказів , а також матеріалів, що долучені до апеляційної скарги , ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Має родину- батька та матір, з якими проживає за місцем реєстрації - АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно. На теперішній час навчається з вересня 2021 року у Балтському відділенні Північного центру професійної освіти , де характеризується позитивно. Зазначається , що батьки приділяють належну увагу вихованню сина, постійно підтримують зв`язок з майстром виробничого навчання, класним керівником, що свідчить, що батьки мають вплив на поведінку підозрюваного.

Отже наведені відомості свідчать про те, що ОСОБА_9 за місцем проживання має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше не судимий, піддається виховному впливу.

Висновки слідчого судді про те, що неповнолітній підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та легальних джерел доходів, що значно підвищує встановлені ризики із врахуванням воєнного стану не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Будь-яких даних про те, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР з 14.09.2022 року ОСОБА_16 не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора, чи вчиняв дії щодо незаконного впливу на потерпілу , свідків , матеріали провадження не містять. Не наведено таких відомостей і прокурором і під час апеляційного розгляду.

У світлі встановлення ступеню існуючих ризиків підлягає врахуванню і подана до апеляційного суду заява батька потерпілої ОСОБА_14 , зміст якої наведено вище.

Не міститься даних і про те, що з часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення - з кінця січня 2022 року підозрюваним допускалася протиправна поведінка, що свідчила б про те, що реально існує продовжити вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Колегія суддів дійшла висновку , що існування такого ризику слідчим та прокурором доведено не було.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується із твердженням слідчого судді про те, що прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заході в аніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, які з урахуванням наведених відомостей про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку не є надто високими.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя, суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів , враховуючи обставини вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, а також наведені вище відомості про його особу, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, його процесуальну поведінку до взяття його під варту, його неповнолітній вік, приходить до висновку, що існує на даній стадії кримінального провадження ризик переховування від органу досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків та потерпілу.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що запобіганню цих ризиків зможе більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та з покладенням визначених ч.5 ст. 194 КПК обов`язків , що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки неповнолітнього підозрюваного.

Доводи прокурора висловлені під час апеляційного розгляду про відсутність підстав для апеляційного перегляду ухвали слідчого судді від 26.12.2022 року у зв`язку із тим, що досудове розслідування вже закінчене , а обвинувальний акт направлено до суду, колегія суддів відхиляє, як такі , що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону.

Особа набуває статусу обвинуваченого відповідно до ст. 42 КПК, якщо обвинувальний акт щодо неї переданий до суду у порядку ст. 291 КПК. Доказів отримання судом обвинувального акта щодо ОСОБА_9 апеляційному суду не надано. Отже на час апеляційного розгляду ОСОБА_9 має статус підозрюваної особи. ОСОБА_9 на даний час утримується під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 26.12.2022 року , на стадії судового розгляду судом питання щодо обрання чи продовження раніше обраного запобіжного заходу не приймалося, що не спростовано учасниками кримінального провадження в судовому засіданні. Апеляційний суд переглядає законність і обґрунтованість рішення слідчого судді на час його ухвалення.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження , з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку дії ухвали слідчого судді , а саме до 22.02.2023 року .

На думку апеляційного суду, такий запобіжний захід є цілком співмірним інкримінованому підозрюваному злочину та його особі, а також буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, створить умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до неповнолітньої особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, суспільним інтересом та дієвістю кримінального провадження.

Питання щодо застосування запобіжного заходу на стадії судового розгляду вирішується судом відповідно до приписів ст. 314, 315 КПК.

Апеляційну скаргу захисника з наведених вище підстав належить задовольнити частково.

Керуючись ст. 181, 183, 196, 404, 405, 407, 419, 422, 492, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000726 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою : АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 передбачені ч.5 ст. 194 КПК обов`язки , а саме:

?прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

?не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання .

?утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у виді цілодобового домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУПН в Одеській області .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту обчислюється з моменту проголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 25.01.2023 року та закінчується 22 лютого 2023 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та начальнику відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУПН в Одеській області для виконання, слідчому ОСОБА_17 , прокурору ОСОБА_18 до відома.

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4