Справа № 456/3199/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/949/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рихтичі Дрогобицького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року про продовження щодо останнього строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави,

з участю обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою у клопотанні обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 відмовлено.
Обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 17 жовтня 2022 року до 15 грудня 2022 року.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124050 /сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят/ 00 грн.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки: 1) прибувати до суду за першим викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено протягом шістдесяти днів.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що такий запобіжний захід як домашній арешт здатен повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На переконання апелянта, прокурором не доведено вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначених ст. 177 КПК України. Також не доведено існування заявлених у клопотанні ризиків.

Адвокат звертає увагу на те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, не має негативної характеристики, у нього наявні міцні соціальні зв`язки, зокрема, має неповнолітню доньку та хворих батьків-інвалідів, з якими проживає.

При цьому сторона захисту вважає, що визначений ОСОБА_7 розмір застави є занадто великим, адже обвинувачений тимчасово не працює, інших доходів не має, проживає з батьками-інвалідами.

Поряд з тим, до закінчення апеляційного розгляду від адвоката ОСОБА_6 надійшла письмова заява про відмову від апеляційної скарги, однак у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти відмови від апеляційної скарги, просив розглянути таку по суті та застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід або зменшити йому розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного та просив розглянути апеляційну скаргу по суті.

За таких обставин, колегія суддів не бере до уваги заяви адвоката ОСОБА_6 про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року.
Прокурор Стрийської окружної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги у судове засідання не з`явився, що, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані в копіях матеріали контрольного провадження, обговоривши вимоги заяви, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, на розгляді Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 вересня 2022 року за №0000546.
У межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 2 вересня 2022 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, строк дії якого в подальшому було продовжено.
Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, вчиняти інші злочини, оскільки раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за корисливі злочини, а також може впливати на потерпілих.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.
При цьому твердження захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, само по собі не може слугувати підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, адже наведені обставини не можуть підтверджувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Інші підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора, зазначені обвинуваченим у поданій до суду апеляційній скарзі, також не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.
Водночас, ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання обвинуваченому розміру застави, який перевищував його наявні активи та поточні доходи, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Під час визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави судом було враховано відомості про сімейний та майновий стан ОСОБА_7 , а також суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, їхню корисливу спрямованість. А тому, з урахуванням майнового стану та репутації обвинуваченого, який є неодноразово судимим, в тому числі й за злочини корисливого характеру, застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень є обґрунтованою та здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Ухвала місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, зі справи не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року про продовження щодо ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, - залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4