У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003050 від 19.12.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2022 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на тимчасове вилучене 19.12.2022 у ОСОБА_4 майно, а саме на пиво Kronenbourg Бланк об`ємом 0,46 л.; коньяк Shabo Резерв V.S.O.P. об`ємом 0, 5 л.; бренді Shabo XO виноградний 7 років об`ємом 0, 5 л.; путасу морські сушена солона 36 г.; кальмари морські солоно-сушені 36 г.; скумбрія х/к б/г в/у; мідії «Премія» мариновані в олії 200 г.; ікру лососеву зернисту у кількості 3 шт. по 80 г. кожна, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користуванням з метою подальшого доказування вчинення вказаного кримінального правопорушення.

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що 19.12.2022 в період часу з 09:00 год. по 09:16 год. невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні магазину "Траш", що в м. Хмельницькому по просп. Миру, 46 таємно, умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку товарів в магазині, чим завдала ТОВ "Траш" матеріальної шкоди на суму, яка встановлюється.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 19.12.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003050за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у службовому приміщеніТОВ «Траш» за адресою: проспект Миру, 46в м.Хмельницький, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі власноруч написаної заяви добровільно видав зазначені алкогольні напої і продукти харчування.

19.12.2022 слідчим ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні №0003050.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Ціллю статей 170, 171 КПК є забезпечення прав власника чи законного володільця майна від втручання сторонніх осіб у здійснення ними повноважень власника чи володільця такого майна. Тобто вони покликані захистити інтереси власника чи законного володільця.

Застосовувати ці положення КПК всупереч інтересам законного власника чи володільця майна, які не вважають свої права порушеними, вочевидь не можна.

Указаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 року за результатом розгляду справи №127/14139/16-к (провадження № 51-4343км21).

Згідно з ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання слідує, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, є майном потерпілої особи.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на наведене, у цій частині клопотання прокурора є обґрунтованим.

Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя враховує, що вилучене майно належить потерпілому та є споживними речами які внаслідок користування ними (споживання) втратить свої властивості.

Водночас слідчий суддя враховує, що вказане пиво Kronenbourg Бланк об`ємом 0,46 л.; коньяк Shabo Резерв V.S.O.P. об`ємом 0, 5 л.; бренді Shabo XO виноградний 7 років об`ємом 0, 5 л.; путасу морські сушена солона 36 г.; кальмари морські солоно-сушені 36 г.; скумбрія х/к б/г в/у; мідії Премія мариновані в олії 200 г.; ікра лососева зерниста у кількості 3 шт. по 80 г.. оглянуті та зафіксовані в процесуальному документі, є майном потерпілого, який зазнав злочинного посягання.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходу забезпечення у вигляді арешту стосовно цього майна, оскільки його вартість, яка є важливим елементом кваліфікації кримінального правопорушення, що розслідується, може бути встановлена без її утримання правоохоронним органом, зважаючи і на те, що указані товари майном юридичної особи та обліковані нею.

Арешт майна потерпілої особи у такому разі буде непропорційним втручанням у її право власності та фактично позбавить можливості реалізовувати повноваження власника як у зв`язку із злочинним посяганням на нього, так і у зв`язку із перебуванням його у розпорядженні сторони обвинувачення.

При цьому клопотання не містить обґрунтування неможливості досягнення мети кримінального провадження без утримання зазначених речей органом досудового розслідування.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003050 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя