справа № 691/645/21
провадження № 1-кс/691/38/22
УХВАЛА

25 листопада 2022 року Городищенський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_6 за ч 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146-1 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146-1, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 396 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 перебуває вище вказане кримінальне провадження.
Суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід у даному кримінальному провадженні посилаючись на те, що обвинувачені у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працювали і продовжують працювати у Секторі поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції в Черкаській області на посадах дільничних офіцерів та оперуповноважених та нею, як суддею Городищенського районного суду Черкаської області, з їх участю та на підставі складених ними матеріалів, що направлялись до суду, розглядались та приймались відповідні процесуальні рішення, і в окремих категоріях справ, вони входили до складу суду та були учасниками судових процесів. На підставі викладеного заявляє самовідвід у вище вказаному кримінальному провадженні.
Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 на розгляд заяви про самовідвід не з`явилася, просила розглянути заяву без її участі, заяву про самовідвід підтримує.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, подавши заперечення на заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 та просили відмовити повністю у задоволенні заявленого самовідводу, посилаючись на те, що сторона захисту та сторона обвинувачення не виявили сумнівів щодо об`єктивності судді, яка розглядає кримінальне провадження, розгляд заяви провести без них.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, подавши клопотання про розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 у їх відсутності та просили відмовити у задоволенні заявленого самовідводу, посилаючись на те, що у жодного з учасників кримінального провадження сумнівів щодо об`єктивності судді, яка розглядає кримінальне провадження не виявлено та заяви про відвід не заявлялись.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд заяви про самовідвід у його відсутності, щодо задоволення заяви про самовідвід заперечував, так як немає підстав для відводу останньої, які викладені у заяві.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд заяви про самовідвід у його відсутності, щодо вирішення заяви про самовідвід заперечував, оскільки підстав для відводу немає.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд заяви про самовідвід у його відсутності, щодо заяви про самовідвід заперечує, оскільки підстав для самовідводу судді немає, проте при винесенні рішення покладався на розсуд суду.
Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду листа про розгляд заяви про самовідвід без його участі.
Захисник ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_13 та його представник та судове засідання не з`явилися, про причину своєї неявки суду не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши подані заперечення та заяви, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Підстави для відводу (самовідводу) визначені ст. 75 КПК України, а саме, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ККПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 75, 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Такий відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 цієї статті).
Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості і підлягає відводу (самовідводу), однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено.
Суддя, який заявляє самовідвід чи особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості.
Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість/безсторонність судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997 передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).
Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Практика Європейського Суду свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій - це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше. Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно, справедливо. Об`єктивність судді має розглядатися у двох аспектах - як внутрішній стан судді, його свобода від будь-яких схильностей, упередженостей, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем. Разом з тим при розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій судді. Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.
Під час розгляду заяви про самовідвід установлено, що у провадженні судді ОСОБА_3 на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000263, по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_6 , за ч 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146-1 КК України, ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 146-1, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 396 КК України.
У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Суддя ОСОБА_3 вказує, що обвинувачені у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працювали і продовжують працювати у Секторі поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції в Черкаській області на посадах дільничних офіцерів та оперуповноважених та нею, як суддею Городищенського районного суду Черкаської області, з їх участю та на підставі складених ними матеріалів, що направлялись до суду, розглядались та приймались відповідні процесуальні рішення, і в окремих категоріях справ, вони входили до складу суду та були учасниками судових процесів.
Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає до задоволення з підстав, визначених п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, оскільки викладені суддею ОСОБА_3 обставини у заяві, можуть викликати обґрунтовані сумніви в її неупередженості під час розгляду даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 75, 76, 81 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву про самовідвід судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_6 за ч 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146-1 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146-1, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 396 КК України - задоволити.
Кримінальне провадження по обвинуваченню по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_6 за ч 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146-1 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146-1, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 396 КК України, передати до канцелярії Городищенського районного суду для визначення складу суду в порядку, визначеному ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1