Справа № 761/2041/23
Провадження № 1-кс/761/1657/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

У скарзі заявник зазначає, що 07 січня 2023 року ОСОБА_3 до Державного бюро розслідувань подано заяву про кримінальне правопорушення від 06.01.2023, в той же час, підтвердження, що відомості за вказаною заявою внесені до ЄРДР - відсутні.

У зв`язку із чим ОСОБА_3 у своїй скарзі просить слідчу суддю зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 06.01.2023 та повідомити останнього письмово у встановленому законом порядку та строк про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився будучи повідомлений до дату, час та місце розгляду скарги, у своїй скарзі просив здійснювати розгляд без його участі.

Уповноважений представник Державного бюро розслідувань, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до частини третьої статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Водночас, 08.02.2023 на адресу суду надійшов лист від 03.02.2023 №3468-23/10-2-04-01-1519/23 за підписом заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , у якому зазначено, що заява ОСОБА_3 , надсилалась за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, роташованого у місті Києві, листом від 16.01.2023 №65зкп/10-2-04-01-627/23.

Слідча суддя, дослідивши матеріали скарги, лист з додатками, що надійшов на адресу суду, дійшла наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 07 січня 2023 року ОСОБА_3 до Державного бюро розслідувань подано заяву про кримінальне правопорушення від 06.01.2023. В той же час, 08.02.2023 на адресу суду надійшов лист від 03.02.2023 №3468-23/10-2-04-01-1519/23 за підписом заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , у якому зазначено, що заява ОСОБА_3 , надсилалась за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, роташованого у місті Києві, листом від 16.01.2023 №65зкп/10-2-04-01-627/23.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України, визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, дізнавач, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 06.01.2023.

За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути зокрема, про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали скарги слідча суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги в суді, відомості за заявою ОСОБА_3 від 06.01.2023 року про кримінальне правопорушення уповноваженими особами Державного бюро розслідувань не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розслідування не розпочиналось.

Водночас, у задоволенні іншої частини скарги слід відмовити, враховуючи, що порушені питання виходять за межі компетенції слідчої судді під час вирішення вказаної категорії скарг.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 214, 303-307 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідуваньвнестидо ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2023, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1