ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/787/22
Провадження №1-кп/477/197/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявила письмове клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на невідповідність фактичних обставин справи обставинам, викладеним в обвинувальному акті та невірною кваліфікацією дій обвинуваченого. Посилається на тривале тримання під вартою обвинуваченого, та за сплиненням часу зменшення ризиків, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначає, що обвинувачений має матір похилого віку, яка є інвалідом ІІ групи, має місце проживання та реєстрації в квартирі, що належить матері ОСОБА_5 ..

В судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор проти клопотання заперечувала.

Допитана в судовому засіданні в межах розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу мати обвинуваченого ОСОБА_8 пояснила, що її син обвинувачений ОСОБА_5 до затримання проживав з нею у належній їй на праві власності квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Вона є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію. За станом здоров`я потребує додаткової сторонньої допомоги. Окрім сина, інших близьких родичів у неї немає. Просила змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу, не заперечуючи проти проживання останнього у належній їй квартирі.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо клопотання, вивчивши клопотання та матеріали в межах заявленого клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2022 року до обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, останній раз по 18 березня 2023 року.

Обґрунтованість підозри була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування та в суді.

Підставою для обрання запобіжного заходу стало наявність ризиків можливості переховуватися від суду, продовжувати злочинну діяльність, вплинути на свідків.

У справі проведене підготовче судове засідання та призначений судовий розгляд, який неодноразово відкладався через неможливість повідомлення потерпілого про дату та час розгляду справи.

Відповідно до статті 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

До клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Вирішуючи питання про можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, про що зазначала захисник та обвинувачений, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною п`ятою статті 181 КПК України передбачено право працівників органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

З наданих захисником копій документів, зокрема, довідки про реєстрацію місця проживання особи, витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договорів дарування, визначення часток та свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності на житло, свідоцтва про народження та довідки МСЕК, обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , належній на праві приватної власності ОСОБА_8 , яка є матір`ю обвинуваченого.

Відповідно до довідки МСЕК від 26.09.2016 року ОСОБА_8 є інвалідом ІІ групи, інвалідність встановлена безстроково.

В судовому засіданні ОСОБА_8 , будучи обізнаною про порядок контролю за поведінкою обвинуваченого у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, висловила згоду на проживання останнього в належній їй на праві власності квартирі, зазначивши про отримання нею пенсії та наявність, таким чином, засобів для існування.

Оцінивши наявні ризики та обставини справи, враховуючи докази наявності у обвинуваченого реального місця для проживання за адресою своєї реєстрації, яка є відмінною від адреси місця проживання обвинуваченого на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та до затримання, та знаходиться на значній відстані від місця вчинення злочину, тобто за межами міста Миколаєва, враховуючи стан здоров`я його матері, а також враховуючи причини неможливості розпочати судовий розгляд через неналежну процесуальну поведінку потерпілого, колегія суддів приходить до висновку, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена за умови застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Що стосується невідповідності фактичних обставин справи обставинам, викладеним в обвинувальному акті та невірною кваліфікацією дій обвинуваченого, на що посилається адвокат, колегія суддів зазначає, що підтвердження обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого є предметом дослідження під час судового розгляду справи по суті та не оцінюються при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 181,369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, з 01 лютого 2023 року по 31 березня 2023 року включно, заборонивши залишати місце свого постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 , з 17.00 години вечора до 07.00 години ранку наступного дня, за виключенням переміщення до найближчого укриття під час оголошення повітряної тривоги, та зобов`язавши обвинуваченого прибувати до суду за кожною вимогою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 додаткові обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, засоби зв`язку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 06 лютого 2023 року о 10.50 год.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3