УХВАЛА

Справа № 569/22924/18

14 жовтня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005016 від 19.08.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

УХВАЛИВ:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудового розслідування №0005016 від 19.08.2018 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказав, що 18.08.2018, у період часу з 20:25 год. до 20:45 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля під`їзду № 4 у дворі будинку АДРЕСА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, напав на ОСОБА_7 , у ході чого застосував до останнього насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні йому не менше десяти ударів ногами по голові і тулубу та не менше п`яти ударів по голові підошвою свого взуття, яке зняв з ноги та взяв у руку, у результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови (підапоневротичної гематоми конвекситально), які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Водночас, в ході нападу, ОСОБА_4 умисно рукою зірвав з шиї ОСОБА_7 золотий ланцюжок 585 проби вагою 18,1 грам вартістю 18987 гривень із золотим кулоном 585 проби вагою 19,5 грам вартістю 20456 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 39443 гривні.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних доказів по справі, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який надав показання про особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження та зірвала з шиї ланцюжок, після чого була затримана працівниками поліції на місці події; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 у ході яких їх показання про час, місце, спосіб та інші обставини скоєння злочину були перевірені на місці; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який бачив як невідомий чоловік наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , після чого зірвав з шиї останнього ланцюжок; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка дала показання про те, що бачила як невідомий чоловік наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вона звернулася за допомогою до працівників поліції, які проходили неподалік, котрі затримали вищевказаного невідомого; протоколом допиту працівників патрульної поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; висновком судово-медичного експерта, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови (підапоневротичної гематоми конвекситально), які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

У ході досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, на даний час фактично ніде не працює, переховується від суду, а тому має змогу вільно пересуватись територією України, у зв`язку із чим має змогу перебувати у будь-якому іншому місці, тим самим усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 задля уникнення відповідальності за вчинене нею діяння, без належного контролю може виїхати за межі територію м. Рівне та Рівненської області, зокрема і покинути межі України, що дає підстави побоюватися можливості переховування від правоохоронних органів та суду підозрюваного з метою перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, зокрема, спосіб та характер вчинення даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку, може вчасно не з`являтися на виклики, що у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Одночасно, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності із застосуванням насильства, свідчить про його суспільну-небезпечність. Зокрема, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вчинив злочин, котрий відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, який інкримінований йому в межах розслідування даного кримінального провадження, задля уникнення від кримінальної відповідальності, шляхом не доведення його вини, маючи можливість вільно пересуватись, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню, має змогу незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків та потерпілих, в тому числі і ті, які на даній стадії досудового розслідування ще не допитані, щоб останні змінили, перекручували або взагалі відмовились від своїх показань, зокрема, при винесенні рішення, судом будуть братися до уваги лише ті показання, які отримані в ході судового розгляду, що у відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, також є ризиками.

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ніде офіційно не працює, постійного заробітку немає, місцезнаходження невідоме, а тому, з метою можливого уникнення відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Наведені вище факти в своїй сукупності свідчать про те, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню і іншим чином.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є необхідним для того, щоб забезпечити виконання нею покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, так, як жоден інший із запобіжних заходів не здатен забезпечити перебування обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем проживання, своєчасне з`явлення його до суду на виклики для проведення судового розгляду та інших дій, а також не дає гарантії припинення його злочинної діяльності.

Таким чином, вищевказане свідчить про те, що заявлені раніше ризики не зменшилися та продовжують об`єктивно існувати, тому застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням волі, не зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Прокурор при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, наявність достатніх даних, що існують ризики передбачені ст..177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховується від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перешкоджає кримінальному провадженню.

Однак, при цьому слідчий суддя вважає, що слідчим у поданому клопотанні, а прокурором при розгляді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло АДРЕСА_2 - цілодобово.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 314-316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою - відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло в АДРЕСА_2 цілодобово.

Термін дії ухвали встановити два місяці з моменту постановлення, тобто до 14 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали для виконання направити до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 14 грудня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Петро ДЕНИСЮК