Справа № 307/679/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/442/21 за апеляційною скаргою, яку подав перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2021 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, інваліда ІІІ групи з дитинства, одруженого, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового злочину, а на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вироком ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 2 288,3 грн.

Ухвалено речові докази - резинову кулю від травматичного пістолета, яка упаковано до паперового конверту, чоловічий убір, чоловічу теніску чорного кольору, які упаковано у пакет НПУ ГСУ № INZ 30154497, та які передано на зберігання до кімнати речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити; речові докази - спеціальний пакет НПУ ГСУ № INZ1043148 ( до якого поміщено об`єкт дослідження пістолет із маркуванням «Licensed Trademerk»), горловина якого перев`язана ниткою, кінці якої скріплені биркою на об`єкт з пояснювальними написами та спеціальний пакет Експертна служба № 3707275 (до якого поміщено марлевий тампон (протяжку), протягнутий через внутрішню поверхню каналу ствола досліджувальної зброї), клапан якого заклеєно, у графах для написів якого наявні пояснювальні написи, які зберігаються у кімнаті речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області - знищити; атипову гладкоствольну вогнепальну зброю, гільзу 12 калібру, залишок контейнеру кулі, змив речовин біологічного походження, зроблений на шматок бинту, які зберігаються у кімнаті речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, - знищити; диск марки «MAXIMUS 16Х DVD-R», із відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 , починаючи з літа 2020 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, до 03.02.2021, тобто до виявлення та вилучення працівниками поліції, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , зберігав атипову гладкоствольну вогнепальну зброю під мисливський патрон НОМЕР_1 калібру, яка є атиповою гладкоствольною вогнепальною зброєю під мисливський патрон НОМЕР_1 калібру, виготовленою у саморобний спосіб, придатною для проведення пострілів мисливськими патронами 12-го калібру, центрального бою.

Цими діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, 06.07.2020, приблизно о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 приїхав на автомобілі марки «VOLKSWAGEN GOLF - 3», на іноземній реєстрації, червоного кольору, на територію земельної ділянки, яка розташована у АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , та вийшовши з автомобіля, тримаючи у руці предмет схожий на гумовий шланг, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, виражаючись грубою нецензурною лайкою, безпричинно з хуліганських мотивів розпочав сварку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та, ОСОБА_12 , у ході якої завдав одного удару ОСОБА_10 у ділянку голови, після чого до них підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які хотіли припинити конфлікт, у ході чого ОСОБА_7 завдав декілька ударів ОСОБА_11 у ділянку голови, а після того як ОСОБА_12 схопив ОСОБА_7 за шию, завдав йому декілька ударів гумовим шлангом по лівій нозі, після чого маючи можливість поїхати з місця події, продовжуючи хуліганські дії ОСОБА_7 повернувся до свого автомобіля із якого взяв у ліву руку пістолет, який згідно з висновком експерта № 1/346 від 28.07.2020, Закарпатського НДЕКЦ МВС України, є короткоствольною вогнепальною зброєю, та є револьвером «Smith & Wesson» моделі «Chiefs Special», калібру 380R, без номерних позначень країна виробництва США, яким здійснив три постріли у ділянку грудей потерпілого ОСОБА_10 , після чого втік у невідомому напрямку. Внаслідок вказаних хуліганських дій ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної області голови справа, які згідно з висновком експерта № 231 від 08.07.2020, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я, більше 6-ти, але менше 21-го дня, потерпілому ОСОБА_12 , тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву передньої хрестоподібної зв`язки та медіальної колатеральної зв`язки, гемартрозу лівого колінного суглобу та підшкірної гематоми лівого колінного суглобу, які згідно з висновком експерта № 230 від 08.07.2020, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я, більше 21-го дня, та потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми та садна грудної клітки зліва, які згідно висновку експерта № 229 від 08.07.2020, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрати працездатності.

Окрім цього, 06.07.2020, приблизно о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на території земельної ділянки, яка розташована у у АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_9 , під час вчинення хуліганських дій, діючи умисно завдав предметом схожим на гумовий шланг декілька ударів у ділянку лівої ноги, потерпілому ОСОБА_12 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву передньої хрестоподібної зв`язки та медіальної колатеральної зв`язки, гемартрозу лівого колінного суглобу та підшкірної гематоми лівого колінного суглобу, які згідно з висновком експерта № 230 від 08.07.2020, відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я, більше 21-го дня.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , у невстановлений слідством точний час, місці та особи, умисно незаконно придбав револьвер «Smith & Wesson» моделі «Chiefs Special», калібру .380R, без номерних позначень країна виробництва США, з маркуванням «Licensed Trademerk», який зберігав у своєму автомобілі марки «VOLKSWAGEN GOLF - 3», на іноземній реєстрації, червоного кольору, та 06 липня 2020 року приїхав на територію земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , та у ході вчинення хуліганських дій, взяв револьвер марки «Smith & Wesson» моделі «Chiefs Special», калібру .380R, без номерних позначень країна США, з маркуванням «Licensed Trademerk», який згідно з висновком експерта № 1/346 від 28.07.2020, Закарпатського НДЕКЦ МВС України, є короткоствольною вогнепальною зброєю та є револьвером «Smith & Wesson» моделі «Chiefs Special», калібру .380R, без номерних позначень країна виробництва США, револьвер придатний до неодноразового проведення пострілів: газовими і шумовими патронами калібру .380 R (для усіх камор барабану); патронами калібру .З80 R, що споряджені еластичною кулею ( для однієї із камор) барабану, до якої вкладено металеву трубку та її фрагмент); способом роздільного спорядження, з використанням шумового патрону калібру .380 R та круглого металевого снаряду зі сплаву на основі свинцю, що не притягується магнітом діаметром 6,9 мм і вагою 2,25 г, який носив при собі та здійснив з нього декілька пострілів, після чого його втратив та який був вилучений працівниками Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області у ході огляду місця події.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , вказує на те, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення судом першої інстанції обвинуваченому занадто м`якого покарання. Зазначає, що місцевий суд безпідставно дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_7 приписів ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і, всупереч ч. 2 ст. 374 КПК України, не навів у вироку жодних для цього підстав. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання надав перевагу обставинам, які пом`якшують покарання, зокрема тому, що ОСОБА_7 розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, водночас, місцевий суд не звернув увагу на підвищену суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, та не взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за спричинення 03.02.2021 необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження із використанням вогнепальної зброї, передбаченого ст. 128 КК України та ухвалою Тячівського районного суду від 18.06.2021 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим. Вищевказане, на думку апелянта, свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не розкаюється у вчиненому, належних висновків для себе не зробив, повторно вчинив умисні злочини, суспільна небезпечність яких підвищується у зв`язку з тим, що додатковими об`єктами на які вчинено посягання є свобода та тілесна недоторканість особи. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 4 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , підлягає частковому задоволенню.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності сторони захисту та потерпілої сторони, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: повідомлення про час та місце розгляду кримінального провадження стороні захисту та потерпілій стороні направлено відповідно до вимог законодавства; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від потерпілої сторони та сторони захисту не надходило; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість вироку підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Відповідно до ст. 349 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадку, передбаченого статтею 381 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущена неповнота та поверховість при дослідженні його фактичних обставин, зокрема, викладені у вироку висновки не підтверджені наведеними у ньому доказами, які були досліджені під час судового розгляду, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Окрім того, колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не дотримані і приписи ст. 349 КПК України.

Так, з журналу судового засідання та вироку суду вбачається, що судовий розгляд проведено без участі потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , при цьому у матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б свідчили про те, що потерпілі були належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження, у тому числі і 19.07.2021, чи подавали після об`єднання кримінальних проваджень за № 0000649 та № 000007749 в одне провадження заяви про проведення судового розгляду кримінального провадження без їхньої участі.

Разом із тим, із матеріалів кримінального провадження не убачається, що судом першої інстанції з`ясовувались причини неявок потерпілих на судовий розгляд кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявні у матеріалах кримінального провадження письмові заяви потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 (т. 1, а. к. п. 41, 42, 43) свідчать про те, що потерпілі просили провести без їхньої участі лише підготовче судове засідання, а щодо проведення без участі потерпілих судового розгляду кримінального провадження у цих заявах не вказується.

Вказане свідчить про порушення права потерпілих на доступ до правосуддя, відповідно до приписів ст. ст. 412, 415 КПК України розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілих віднесено до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, тягне скасування вироку із направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, з журналів судових засідань також не убачається, що сторонам кримінального провадження, у тому числі обвинуваченому, роз`яснювались положення ст. 349 КПК України (т. 2, а. к. п. 51-52), досліджувались будь-які докази, у тому числі і дані про особу обвинуваченого (т. 2, а. к. п. 78-79).

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що із журналу судового засідання від 13.07.2021 не убачається, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про «спрощений порядок дослідження доказів», з`ясовував в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснював їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Поряд із цим, із журналу судового засідання від 19.07.2021 убачається, що судом приймалось рішення про долучення до матеріалів кримінального провадження наданих прокурором письмових доказів (копій пенсійного посвідчення та свідоцтва про народження дітей), однак не убачається, що вказані докази, як у будь-які інші докази у цьому кримінальному провадженні, безпосередньо судом першої інстанції досліджувались.

З огляду на наведене викладені у вироку висновки при застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 приписів ст. 75 КК України, визнаються такими, що не підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, належним чином невмотивованими та необґрунтованими.

Наведені обставини свідчать про неповноту та поверховість при дослідженні інкримінованих ОСОБА_7 фактичних обставин кримінальних правопорушень.

Разом із тим, суд у вироку не посилається на докази, які підтверджують висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, що також свідчить про порушення вимог ст. 349 КПК України та ст. ст. 370, 373 цього Кодексу щодо законності та вмотивованості судового рішення, а також про те, що викладені у вироку висновки не підтверджені доказами, які безпосередньо були досліджені під час судового розгляду.

Визнавши доведеним обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України суд у мотивувальній частині вироку зазначив, що потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта № 230 від 08.07.2020, відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я, більше 21-го дня, а визнавши доведеним обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України суд у мотивувальній частині вироку зазначив, що потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта № 230 від 08.07.2020, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я, більше 21-го дня, внаслідок чого допустив суперечності при вмотивуванні висновків щодо тяжкості тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому ОСОБА_12 за одних і тих же обставин.

Окрім того, як з мотивувальної частини вироку, так і журналу судового засідання не вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_7 давались показання з обставин незаконного придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу часу та осіб в яких придбано зброю, та мотивів, з яких заподіяв потерпілим тілесні ушкодження.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що встановлений, як указується у вироку, судом першої інстанції, відповідно до ст. 349 КПК України, порядок дослідження доказів, що полягав лише у формальному допиті обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідженні даних про його особу, - суперечить положенням вищевказаної статті кримінального процесуального закону, породжує обґрунтовані сумніви у розумінні обвинуваченим положень цієї норми процесуального закону.

Такий порядок дослідження доказів судом першої інстанції, на переконання колегії суддів, свідчить і про порушення судом приписів статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права особи на справедливий суд, а також права на захист.
З вироку також вбачається, що з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави стягнуто процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 2 288,3 грн.

Між тим із журналу судового засідання не вбачається, що судом досліджувались докази, що підтверджують розмір процесуальних витрат у справі.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвалений у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 вирок не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Наведене вище свідчить про те, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що в свою чергу свідчить про неповноту судового розгляду, а саме судом не досліджувались обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке віднесено до істотних порушень вимог КПК України, і яке колегія суддів Закарпатського апеляційного суду не може виправити, використовуючи свої повноваження, що у свою чергу, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами кримінального провадження доказам у їх сукупності, а також викладеним у апеляційній скарзі прокурора доводам, і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, тобто ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з урахуванням положень ст. ст. 370-374 КПК України.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у випадку підтвердження доводів апеляційної скарги прокурора повторне застосування щодо обвинуваченого приписів ст. 75 КК України може бути розцінено як неправильне застосування кримінального закону.

Тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2021 року, щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , - скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: