Справа № 297/2350/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.02.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/422/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2021 року, частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000364, відомості про кримінальне правопорушення в якому 17.09.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Верхнє Синьовидне, Стрийського району, Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 листопада 2021 року до 10 год 34 хв, з визначенням застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 71 370 (сімдесят одна тисяча триста сімдесят) гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_8 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання убачається, що 17 вересня 2021 року, до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у незаконному переправленні осіб через державний України, сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб. Слідчий у клопотанні зазначає, що зібрані у кримінальному провадженні докази підтверджують обґрунтованість підозри, що є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України на момент розгляду клопотання існують. Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_8 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Крім того, підозрюваний з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення може вступати у поза процесуальні відносини зі свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів або відмови від надання таких, може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях. Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, використовуючи свої зв`язки може координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Враховуючи вищенаведене, заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП, вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, просить задовольнити подане ним клопотання та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі не менше 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 95 160 гривень.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що зібрані у кримінальному провадженні докази підтверджують обґрунтованість підозри. Під час розгляду клопотання встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , наявність даних про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також беручи до уваги інші обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема те, що ОСОБА_8 ніде не працює, неодружений, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, визначивши йому заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 71 370 (сімдесят одна тисяча триста сімдесят) грн, з покладенням у разі внесення застави на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, тому підлягає скасуванню. Стверджує, що під час розгляду клопотання не знайшли свого підтвердження обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Також, на переконання апелянта, органом досудового розслідування не доведено й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні. Водночас, слідчим суддею залишено поза увагою те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання у м. Ужгород, у нього наявні міцні соціальні зв`язки (підозрюваний проживає тривалий час із матір`ю), раніше не судимий, навіть до адміністративної відповідальності не притягувався. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавали, а апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного на розгляд судового провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколом огляду місця події від 17.09.2021, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.09.2021 та іншими матеріалами, на підставі яких 17.09.2021 винесено повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_8 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду клопотання не знайшли свого підтвердження обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 2 ст. 332 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років) та даними про особу підозрюваного (офіційно не працює та не має постійного джерела доходів, раніше не судимий, не одружений) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що наявність передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , фактичні обставини, за яких ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено і існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання у м. Ужгород, у нього наявні міцні соціальні зв`язки (підозрюваний проживає тривалий час із матір`ю), раніше не судимий, навіть до адміністративної відповідальності не притягувався, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_8 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_8 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що викладені в ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки для суспільства від злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу обґрунтовано визначив розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_8 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_8 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі; що строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді сплив.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2021 року, якою частково задоволено погоджене з прокурором клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000364, відомості про кримінальне правопорушення в якому 17.09.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 листопада 2021 року до 10 год 34 хв, з визначенням застави у розмірі у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 71 370 (сімдесят одна тисяча триста сімдесят) гривень, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: