Справа №705/16/23
1-кс/705/21/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 06.01.2023, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Климець, Сколівського району, Львівської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, на утриманні жодних осіб не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 06.01.2023, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.01.2023 року близько 15 години 30 хвилин в смт. Верхнячка Христинівської ТГ Уманського району Черкаської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правомірно, в якості пасажира, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля «ВАЗ -21101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований по вулиці Гетьманська, а саме на греблі між ставками «Панський» і «Заводський» (неподалік вулиці Гайдара) та який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_7 і який перебував в користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказаним автомобілем керував, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, а саме пересівши на місце водія, повернув ключ в замку запалення та таким чином привів в дію двигун автомобіля, після чого став рухатися в напрямку с. Веселівка Христинівської ТГ Уманського району Черкаської області, тобто таким чином незаконно заволодів вказаним вище транспортним засобом.

06.01.2023 о 16 годині 40 хвилин працівниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

07.01.2023 року о 14 годині 42 хвилини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особу підозрюваного та приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний нетяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, враховуючи наявні ризики щодо особи підозрюваного та враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, характер якого свідчить про нестійке прийняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, нехтуючи елементарними правилами поведінки, оскільки вчинив злочин у період, коли в державі введено воєнний стан, не працює, не має постійного джерела прибутків, перебуваючи неізольованим від суспільства може продовжити вчиняти аналогічні злочини, може незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідство приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, пославшись на наявність обставин, що підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного в клопотанні злочину та наявність відповідних ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав, просив не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, щодо ОСОБА_4 та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а ризики, на які вказує прокурор не доведені.

Вислухавши доводи прокурора, думку підозрюваного та позицію його захисника, дослідивши клопотання та копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання на його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000043 від 06.01.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, є відомості, що містяться в зібраних у кримінальному провадженні доказах та які долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке могло бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щонайбільше обмежує права громадянина, тому повинно бути викликаним реальною необхідністю, що знаходить свій вираз в обґрунтуванні та мотивуванні подання слідчого та постанові судді.

Тобто, всі висновки органів досудового слідства, які вони викладають у поданні про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту мають підтверджуватися такою сукупністю доказів, які б, по-перше, переконували б суд у тому, що особа вчинила злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років; по-друге, свідчили б про необхідність обрання до підозрюваного (обвинуваченого) запобіжного заходу тримання під вартою. Це докази того, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) процесуальних обов`язків і його належної поведінки.

Одночасно, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує: особу підозрюваного; його вік, наявність соціальних зв`язків; наявність постійного місця проживання та місця роботи; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

У судовому засіданні прокурор не довів, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе запобігти вказаним в клопотанні слідчого ризикам. Тому на підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і доведених ризиків. В даному випадку, такий запобіжний захід буде відповідати засадам розумності і пропорційності застосування такого запобіжного заходу.

Особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, яке відповідно до ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов?язки та роз?яснюється, що в разі їх не виконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які присутні посилання в клопотанні та досліджені в суді, дають достатні підстави вважати, що запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, і тому клопотання слідчого щодо застосування запобіжного заходу тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183,184, 186,194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід особисте зобов`язання до 09 березня 2023 року та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на визначений час у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема, для проведення процесуальних дій;

- не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Здійснення контролю за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1