Cправа №505/1165/23
Провадження №1-кс/505/439/2023
УХВАЛА

Іменем України

29.03.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Подільськ Одеської області клопотання слідчого СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гандрабури, Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000099 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000099 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що що ОСОБА_6 , будучи засудженим 22.08.2014 Любашівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, та відносно якого на розгляді у Котовському міськрайонному суді Одеської області перебувають кримінальне провадження №0000135 від 03.05.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження №0000650 за ч. 4 ст. 185 КК України та кримінальне провадження №0000745 від 23.09.2022 за ч. 4 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у скоєнні майнового злочину за наступних обставин:

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який був продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, 17.05.2022 №341/2022, 12.08.2022 №573/2022 №64/2022, 07.11.2022 №757/2022.

ОСОБА_6 30.01.2023 в період часу з 07 години 00 хвилин по 13 годину 00 хвилин (більш точного часу в ході слідства встановити не представилось можливим), знаходився в кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в той же день та час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, направлений на таємне викрадення належного майна, яке належать ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, упевнившись, що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, скориставшись відсутністю уваги власника, перебуваючи у кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрав під подушкою грошові кошти у сумі 2500 гривень та з гаманця грошові кошти в сумі 200 гривень, які належать ОСОБА_7 .

Після чого розпорядившись в подальшому викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

26.03.2023 о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності:

1.Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , від 01.02.2023, з показів якої стало відомо, що 29.01.2023 року за її місцем мешкання приїхала її родичка ОСОБА_8 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_6 , які перебували в гостях до 30.01.2023. Після того як останні залишили її місце мешкання вона виявила відсутність належних їй грошових коштів в сумі 2700 гривень, які вона зберігала у своїй кімнаті будинку, в якому вона мешкає;

2.Протоколом огляду місця події від 31.01.2023, в ході якого було проведено огляд території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не виявлено та не вилучено;

3.Протоколом огляду предмету від 01.02.2023 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого виявлено мобільний номер маршрутного таксі, на якому поїхали від потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ;

4.Протоколом допиту свідка, ОСОБА_9 , від 03.02.2023, з показів якого стало відомо, те що 30.01.2023 приблизно о 12 годині 25 хвилин він на своєму маршрутному таксі виконував замовлення та завозив двох осіб чоловічої та жіночої статті, із с. Ставрове, Подільського району до м. Подільськ, які за виконання замовлення розрахувались грошовими коштами в сумі 250 гривень.

5.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 05.02.2023, з показів якої стало відомо, те що 29.01.2023 вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 прибули до її родички ОСОБА_7 , яка проживає в с. Ставрове, Подільського району, де перебували до 30.01.2023, та перед тим як мали повертатись в м. Подільськ, ОСОБА_6 із спальної кімнати ОСОБА_7 , вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 2700 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби;

6.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2023, з показів якого стало відомо, те що підозрюваний ОСОБА_6 , проживає у нього тривалий період часу разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 29.01.2023 останні попрямували в с. Ставрове, Подільського району, звідки повернулись наступного дня із придбаними продуктами харчування та алкогольними напоями. На запитання ОСОБА_10 , де вони взяли кошти на вказані продукти ОСОБА_6 відповів що він їх викрав;

7.Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.03.2023 з показів якої стало відомо, те що 29.01.2023 до неї зателефонувала її мати, яка проживає в с. Ставрове, Подільського району, та повідомила, що до неї в гості приїхала її родичка ОСОБА_8 зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 . Після цього 30.01.2023 до ОСОБА_11 зателефонувала її мати, яка повідомила, що після того, як останні поїхали від неї вона виявила відсутність грошових коштів в сумі 2700 гривень, які вона зберігала у своїй спальні кімнаті.

8.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 26.03.2023, який надав правдиві свідчення з приводу викрадення ним грошових коштів в сумі 2700 гривень, які належать ОСОБА_7 .

9.Протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 , від 28.03.2023, в ході якого останній показав та розказав за яких умов він здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 2700 гривень, які належать ОСОБА_7 .

10.іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 , підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачені у п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 :

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду. Також, з урахуванням відсутності у підозрюваного ОСОБА_6 постійного місця проживання, джерела доходів, офіційного працевлаштування та стійких соціальних зв`язків, а також з урахуванням того, що до правоохоронних органів останній з щирим каяттям не звернулася, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

?п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , може почати незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на свідків, які допитані під час проведення досудового розслідування, у тому числі потерпілої з метою примусу останніх змінити покази на свою користь;

?п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , будучи засудженим 22.08.2014 Любашівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, у 2018 році умовно-достроково звільнений від відбування покарання за вказаним вироком, проте відносно якого на розгляді у Котовському міськрайонного суду Одеської області перебувають кримінальне провадження №0000135 від 03.05.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження № 0000650 від 19.08.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та кримінальне провадження №0000745 від 23.09.2022 за ч. 4 ст.185 КК України.

Отже, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення. Вказані обставини вказують на ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Стосовно вказаних ризиків (як підстав застосування запобіжних заходів, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК), слід зауважити, що застосування запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду, впливу на потерпілу та свідків чи вчиненню інших кримінальних правопорушень. Запобіжні заходи у вигляді застави, особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення інших кримінальних правопорушень, ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду та впливу на потерпілого і свідків.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали посилаючись на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків та неможливості застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, тому просили дане клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо заявленого слідчим клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти заявленого слідчим клопотання, натомість просив застосувати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №-0000099 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

26.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Вищезазначені встановлені обставини, дають достатні підстави стверджувати про неможливість у разі не обрання запобіжного заходу чи обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, забезпечити належним чином виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню вищезазначених ризиків.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що неможливо запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.

Вважаю, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

При цьому, відповідно до практики ЄСПЛ у справах «Штепа проти України» від 24.10.2019 за заявою №16349/17, «Войкін проти України» від 27.03.2018 за заявою №47889/08, ухвали про неприйнятність «Роман Іванович Гарєєв проти України» від 05.07.2018 повторне зазначення в ухвалі тих самих ризиків з обґрунтуванням продовження їх існування не становитиме порушення права на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом враховується те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а також те, що ОСОБА_6 , будучи засудженим 22.08.2014 Любашівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, у 2018 році умовно-достроково звільнений від відбування покарання за вказаним вироком, однак 29.06.2022 відносно нього до Котовського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000135 від 03.05.2022 за ч.1 ст.125 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000650 від 19.08.2022 за ч.4 ст.185 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №-0000745 від 23.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні умисного корисливого кримінального правопорушення, а також враховуються існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, а тому є підстави вважати, що він може, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я. При цьому, суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та вчинення його в умовах воєнного стану.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, у розмірі 60 (шістдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 29.03.2023 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень ((60 х 2684 = 161040).

За таких підстав, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28.05.2023, включно.

Керуючись ст.ст.176-178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» взявши його під варту в залі суду.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 10 годині 30 хвилин 29.03.2023.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 10 годині 30 хвилин 28.05.2023.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 60 (шістдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 29.03.2023 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень (60 х 2684 = 161040).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

-не залишати місце постійного проживання, цілодобово, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин та подій пов`язаних з вказаним кримінальним провадженням.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1