Справа № 177/94/23
Провадження № 1-кп/177/68/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000941 від 27.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з угодою про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Жовтневе Криничанського району Дніпропетровської області, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участі:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

26.11.2022 близько 19:00 години, ОСОБА_3 прийшов до ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де мав намір встановити причину неприязних відносин з боку останнього.

Зайшовши з дозволу ОСОБА_7 до приміщення кухні вказаного помешкання, ОСОБА_3 почав виказувати претензії на адресу останнього, внаслідок чого між вказаними особами виникла словесна сварка.

В ході вказаної сварки, ОСОБА_7 раптово наніс одного удару ОСОБА_3 в ділянку голови праворуч, після чого між ними зав`язалася обопільна бійка. Дії ОСОБА_7 викликали в ОСОБА_8 , який стояв поряд, раптову особисту неприязнь та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень.

Близько 19:30 год 26.11.2022 ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою складаного ножа, який мав при собі в правій кишені куртки, та який утримував в правій руці, наніс ОСОБА_7 одного удару в ділянку грудної клітини ліворуч, внаслідок чого завдав фізичного болю та завдав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного порання груді ліворуч, що супроводжувалося ушкодженням нижньої долі лівої легені та міжреберної артерії, відкритого гемо та пневмотораксу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя. Після цього, ОСОБА_3 припинив свої дії та викликавши працівників Національної поліції України, чекав на місці до їх прибуття.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками - умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

У даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000941 від 27.11.2022, за згоди потерпілого, та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 , 20.01.2023 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, зі звільненням його від відбування основного покарання у виді позбавленя волі з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та призначення йому покарання у виді позбвленні волі строком на 5 років, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно, надав згоду на призначення обумовленого сторонами покарання та просив застосувати мінімальний випробувальний термін, враховуючи перебування на його утриманні малолітніх дітей та відшкодування шкоди потерпілому, про що надав суду докази.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 , проти затвердження угоди не заперечувала.

Потерпілий ОСОБА_7 який надав прокурору заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 по даному кримінальному провадження (а.с. 33), в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Прокурор ОСОБА_5 просив затвердити угоду, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_6 , яку вони підписали добровільно 20.01.2023. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, та враховує пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди від 20 січня 2023 року про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Дійшовши висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами покарання, від відбування якого обвинувачений підлягає звільненню з випробуванням відповідно до умов угоди, беручи до уваги положення ч.3 ст. 75 КК України щодо виключного права суду визначати тривалість іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне, з урахуванням особи обвинуваченого (а.п. 149-155, 156, 160), його щирого каяття, вжиття заходів для відшкодування моральної шкоди потерпілому (а.с. 36-40), визначити йому іспитовий строк тривалістю півтора роки, з покладенням на нього обов`язків визначених ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання з процесуальними витратами вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу застосованого до обвинувченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, у виді домашнього арешту, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.11.2022 сплив (а.п. 36-37). Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 перед судом не заявлено, а тому судом не вирішувалося.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 січня 2023 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000941 з однієї сторони та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, за участю захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000941 від 27.11.2022, щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавленні волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судових експертиз: № СЕ-19/104-22/38877-Д від 12.12.2022 ( а.п. 57), які складають 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки; № СЕ-19/104-23/1517-ХЗ від 16.01.2023 ( а.п. 100), які складають 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривень 68 копійок, а всього 2642 (дві тисячі шістсот сорок дві) гривні 92 копійки.

Речові докази: сліди папілярних ліній скопійовані на липкі стрічки (упаковано до спец пакету експертної служби № 3752492), дактилокарту на ім`я ОСОБА_3 (упаковану до спец пакету експертної служби № 3971950), викидний ніж (упаковано до поліетиленового пакету), змив речовини бурого кольору з клинка ножа на марлевій серветці (упаковано в паперовий конверт), змиви речовини бурого кольору з поверхні долоней ОСОБА_3 (упаковано в паперовий конверт), зразки крові потерпілого ОСОБА_7 (упаковано в паперовий конверт), передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.п. 145-146), після набрання вироком законної сили - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1