Справа № 522/5148/23
Провадження № 1-кп/522/1693/23
ВИРОК

Іменем України

29 березня 2023 року

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000713 від 15 березня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелений Гай, Білозерського району Херсонської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, розлученої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , 2009 року народження та сина ОСОБА_5 , 2015 року народження, раніше не судимої,

зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 111-1 ч.5КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в наступному.

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

22 лютого 2022 року президент РФ направив до Ради Федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року президент РФ публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій та Луганській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

З метою протидії збройній агресії у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який продовжується у визначеному законом порядку.

З 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської області захоплено військовослужбовцями ЗС РФ і вона знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована РФ територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Статтею 73 Конституції України, визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

15 липня 2022 року Центральною виборчою комісією України прийнято Постанову № 82 від «Про неприпустимість організації підготовки та проведення на тимчасово окупованих територіях України псевдореферендумів» відповідно до якої проведення будь-яких виборів та референдумів в умовах воєнного стану прямо заборонено частиною першою статті 19 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Аналогічні

заборони встановлено також Виборчим кодексом України та Законом України "Про всеукраїнський референдум".

Згідно із ст. 1 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021, всеукраїнський референдум є формою безпосередньої демократії в Україні, способом здійснення влади безпосередньо Українським народом, що полягає у прийнятті (затвердженні) громадянами України рішень шляхом голосування у випадках і порядку, встановлених Конституцією України та цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021, всеукраїнський референдум щодо зміни території України - це форма прийняття громадянами України, які мають право голосу, рішення щодо затвердження прийнятого Верховною Радою України закону про ратифікацію міжнародного договору про зміну території України. Призначення всеукраїнського референдуму щодо зміни території України здійснюється постановою Верховної Ради України.

Згідно із ч.1 ст. 20 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021, у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом невстановленими особами (в тому числі громадянами України) з метою підтримання тимчасової окупації Херсонської області та легітимізування перебування військових рф на території України, організовано проведення незаконного референдуму на території с. Благодатне, с. Клапая та с. Киселівка, Херсонського району Херсонської області.

З метою проведення незаконного референдуму невстановлена слідством особа запропонувала місцевій мешканці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняти участь у проведенні зазначеного незаконного референдуму та за добровільною згодою останньої, залучила її до роботи виборчої комісії.

На громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладались функції із здійснення у визначені дні - з 23 по 27 вересня 2022 року подворового обходу жителів с. Благодатне, с. Клапая та с. Киселівка Херсонського району Херсонської області, та надання їм бюлетенів для голосування у зазначеному незаконному референдумі.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 23 по 27 вересня 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, з порушенням всіх положень Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26 січня 2021 року №1135-ІХ, провела активну участь у проведенні референдуму на тимчасово окупованій території, зокрема у супроводі озброєних військових рф здійснила подворовий обхід жителів с. Благодатне, с. Клапая та с. Киселівка Херсонського району Херсонської області з метою їх залучення до голосування щодо входження Херсонської області у склад РФ.

Під час проведення незаконного референдуму ОСОБА_3 активно пропонувала мешканцям с. Благодатне, с. Клапая та с. Киселівка Херсонського району Херсонської області, проголосувати шляхом поставлення відповідних відміток у бюлетені, надавала бюлетені особам, які виявили бажання проголосувати, вела облік громадян по списку, які приймали участь у референдумі та голосували під час його проведення.

Внаслідок таких незаконних та неправомірних дій ОСОБА_3 стало можливим визнання російською федерацією незаконного референдуму як таким, що відбувся, та як наслідок визнання за його результатами незаконного приєднання територій Херсонської області до складу РФ.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України - колабораційну діяльність, а саме - участь громадянина України у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Під час досудового розслідування між прокурором Олешківської окружної прокуратури ОСОБА_8 і обвинуваченою ОСОБА_3 була укладена угода

про визнання винуватості. Згідно з угодою, ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винною в обсязі обвинувачення за статтею 111-1 ч.5 КК України.

При визначенні міри покарання сторонами враховано положення ст. 65 КК України про те що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України не встановлені.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене статтею 111-1 ч.5 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування та займатися діяльністю, яка пов`язана із виборчим процесом та процесом референдуму строком на 10 років, з конфіскацією 1/3 частини особистого майна.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 111-1 ч.5 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою, як таку, що відповідає вимогам закону.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнала себе винуватою, згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином.

Злочином, вчиненим ОСОБА_3 шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені статтею 474 ч.4 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене та те, що умови угоди про визнання винуватості від 17 березня 2023 року між прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 і обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 - вчинила колабораційну діяльності, а саме - участь громадянина України у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто злочин, передбачений статтею 111-1 ч.5 КК України.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 березня 2023 року між прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 і обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000713 від 15 березня 2023 року.

Визнати ОСОБА_3 винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 111-1 ч.5 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 березня 2023 року покарання

За статтею 111-1 ч.5 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування та займатися діяльністю, яка пов`язана із виборчим процесом та процесом референдуму строком на 10 (десять) років, з конфіскацією 1/3 частини особистого майна, з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Строк відбування покарання обчислювати з 28 лютого 2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності вважати продовженим та залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Одеського Апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Приморського

районного суду м.Одеси ОСОБА_1