Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/215/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст.187 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Кропивницькому матеріали справи за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда знаходиться кримінальнепровадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2023 суд відмовив в задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_5 увигляді тримання під вартою на більш м`який та продовжив обвинуваченій дію запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів до 16.04.2023 включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ризики встановлені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися і на даний час існують, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на обвинувачену ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення від якого настала смерть людини та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що прокурором не надано жодних доказів, які б підтверджували зазначені в клопотанні ризики. Крім того, вона має тяжкі захворювання (артрит) тому перебуваючи під вартою не має належної можливості лікуватись, а крім того бажає приймати участь у вихованні своїх дітей.

Обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник та прокурор клопотань про їх участь під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін кримінального провадження.

Дослідивши матеріали справи та клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Згідно ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону районним судом належно дотримані.

Як убачається з матеріалів справи суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, який є особливо тяжким злочином, постановив ухвалу про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою на 60 днів.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Приймаючи рішення про продовження строків тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України залишилися наявними і не зменшилися, та відповідно до вимог ст.178 КПК України також суд врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Також суд врахував дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце реєстрації та проживання, не заміжня, має дітей, однак офіційно не працює.

Вищезазначені обставини дали достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_5 у разі зміни їй раніше застосованого запобіжного заходу на інший більм м`який, може вчинити спроби направленні на переховування від суду, вчинити вплив на свідків, які в судовому засіданні не допитувалися.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Колегія суддів погодилась з висновками суду, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченої та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки ймовірність настання негативних наслідків продовжують існувати, вони не зменшились, а більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, суд дійшов обґрунтованого висновку доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Отже як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачену ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких обвинувачена просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченої про необґрунтованість висновків прокурора та суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченій злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Апеляційним судом також не було встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, які б були безумовною підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення також і апеляційної скарги обвинуваченої, а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2023 року про продовження ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4