Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1213/23
номер провадження 1-кс/695/403/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області - ОСОБА_9 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

дізнавача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про проведення обшуку житла,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 про проведення обшуку житла у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 03.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Золотоніського РВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000202 від 03.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2023 до ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника поліції, що в ході проведення відпрацювання крадіжки на території с. Білоусівка, Золотоніського району, Черкаської області, було встановлено факт зберігання наркотичних засобів ОСОБА_6 , 1987 року народження, за місцем його проживання.

03 квітня 2023 року розпочато досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Як зазначено у клопотанні з метою перевірки отриманої інформації, врятування майна та безпосереднього переслідування особи, причетної до скоєння вказаного злочину, виявлення та вилучення заборонених речей, які можуть являтися речовими доказами по справі, 03.04.2023 в період часу з 16 год 52 хв по 17 год 32 хв на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України (до постанови ухвали слідчого судді) дізнавачем СД було проведено невідкладний обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході проведення обшуку даного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який був проведений 03.04.2023 в період часу з 16 год 52 хв по 17 год 32 хв на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, та в якому фактично проживає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено в приміщенні веранди житлового будинку саморобний пристрій для куріння, який поміщено до сейф пакету PSP 3104983, паперовий згорток, всередині якого наявні подрібнені речовини рослинного походження, який поміщено до сейф-пакету PSP 3104985.

Посилаючись на те, що проникнення дізнавача з метою проведення обшуку до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до постановлення відповідної ухвали слідчого судді зумовлено невідкладністю обставин виявлення кримінального правопорушення, фіксування слідів, безпосереднім вилученням предметів, що матимуть значення у кримінальному провадженні, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні дізнавач на задоволенні клопотання наполягав повністю з підстав, викладених у клопотанні.

Заслухавши дізнавача, дослідивши матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст. 9 КПК України полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частиною першою статті 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, визначені ч. 3 даної статті.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та положень Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року (далі - Конвенція 1950 року) держава має виконувати свої зобов`язання не тільки утримуватися від дій, що порушують права людини, а діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Стаття 8 Конвенції 1950 року вимагає забезпечення захисту окремої особи від довільного втручання з боку органів державної влади.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує також рішення по справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, де Високий Суд зазначив, що він повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів. Також, визначаючи порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та констатуючи незаконність обшуку у справі «Ернст та інші проти Бельгії», Європейський суд зазначив, що ордер на проведення обшуку не містив жодної інформації про конкретні цілі та підстави для проведення обшуку, характер розслідування, точні місця проведення обшуків та про предмети, що підлягали вилученню. Таким чином, слідчі наділялися широкими повноваженнями.

Відповідно до положень національного законодавства, а саме ч. 5 ст. 234 КПК України, передбачено, що слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Золотоніського РВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000202 від 03.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000202 від 03.04.2023, підставною внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало надходження до ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області повідомлення від працівника поліції, що в ході проведення відпрацювання крадіжки на території с. Білоусівка Золотоніського району, Черкаської області, було встановлено факт зберігання наркотичних засобів ОСОБА_6 , 1984 року народження за місцем проживання.

Натомість, в порушення ч. 5 ст. 234 КПК України, дізнавачем не надано доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення - крадіжку, внаслідок чого були підстави стверджувати, що відшукувані речі, а саме - знаряддя або викрадені речі знаходяться у зазначеному в клопотанні приміщенні та можуть бути доказами під час судового розгляду, а також, що за встановлених обставин обшук був найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Також слідчий суддя вважає безпідставним посилання на рапорт о/у СКП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 , а також пояснення свідків, які додані до матеріалів справи, оскільки такі докази не є достатніми для підтвердження доводів дізнавача та задоволення клопотання про проведення обшуку.

Так рапорт поліцейського, за відсутності інших доказів в їх сукупності, не може бути єдиним доказом для встановлення тих обставин, на які посилаються працівники поліції при зверненні до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 45 рішення ЄСПЛ «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 констатовано, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (рішення у справах «Функе проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 55-57); «Крем`є проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 38-40).

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що дізнавачем не доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про що були внесені до ЄРДР, дійсно були наявні підстави для проведення обшуку домоволодіння без ухвали слідчого судді, а предмети та речі, які було знайдено при проведенні обшуку, мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, у відповідності до ст. 234 КПК слідчий суддя вважає, що клопотання є необґрунтованим та відсутні підстави для його задоволення.

Керуючись ст. 132, 233, 234, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити повністю.

Ухвала оскарження не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 20 хв 12.04.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_8