Справа№ 953/3879/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №0001745 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, інваліда 3 групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -
встановив:
ОСОБА_8 , 17.11.2021, біля 17.00, керуючи технічно-працездатним транспортним засобом «ВАЗ - 2103», р.н. НОМЕР_1 , рухався зі сторони вул. Леоніда Бикова по вул. Ахієзерів у напрямку вул. Салтівського Шосе у м. Харкові, зі швидкістю 50-60 км/год., з увімкненим ближнім світлом фар.
Під час руху по вказаній вулиці, в районі буд. №11, ОСОБА_8 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу «зебри», проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінами, того факту, що у зустрічному напрямку та з правої сторони у одній смузі руху у попутному йому напрямку перед пішохідним переходом зупинились транспортні засоби та надавали дорогу пішоходу, який рухався по пішохідному переходу, своєчасно не знизив швидкість керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, чим грубо порушив вимоги п.18.1 та п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
п.18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,
п.18.4 - «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», та продовжуючи рух перебуваючи у стані гальмування, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який рухався по пішохідному переході «зебрі» та перетинав проїжджу частину дороги вул. Ахієзерів у м. Харкові, з права наліво відносно його руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/52-А/22 від 17.02.2022, отримав тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, а саме: закритий уламковий перелом нижньої третини діафіза правої стегнової кістки та поперечний перелом середньої третини діафіза лівої стегнової кістки із зсувом.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 , що знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом при виникненні небезпеки для його руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу «зебрі» з права наліво відносно його руху, та якого він об`єктивно спроможний був виявити, не прийняв своєчасних мір для зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу і допустив на нього наїзд, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості останньому.
Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості потерпілому ОСОБА_4 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному щиро розкаявся.
Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення та вірну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості потерпілому .
Як особа ОСОБА_7 : на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце проживання де проживає із матір`ю, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем роботи (на час ухвалення вироку не працює) характеризується позитивно, є інвалідом 3 групи.
У судовому засіданні обвинувачений висловив щирий жаль з приводу скоєного, попросив вибачення у потерпілого, що свідчить про його щире каяття, тому суд визнає вказане як обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі, із позбавлення права керувати транспортними засобами .
При цьому, враховуючи приведені обставини, тяжкість злочину, особу обвинуваченого, ті обставини, що згідно укладеного договору обвинувачений добровільно відшкодовує спричинену шкоду потерпілому, позицію потерпілого, суд приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття основного покарання, у відповідності до ст. 75 КК України .
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, при цьому, у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України, скасувавши арешт на майно.
Витрати на проведення двох судово- автотехнічних експертиз в загальній сумі 5148 грн. 60 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 370,371 КПК України, суд,-

ухвалив :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.
У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 5148 грн. 60 коп.
Речовий доказ: автомобіль ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_2 повернути власнику або законному володільцю.
Скасувати арешт накладений на автомобіль ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19.11.2021р.
На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1