Справа №346/4601/22
Провадження №1-кп/346/307/23
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

14 лютого 2023 р.м. Коломия Івано-Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коломиї кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000564 від 26.08.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гончарів, Тлумацького району, Івано-Франківської області, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, неповнолітніх утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 25.08.2022 приблизно о 18:05 годині, керуючи автомобілем марки «PEUGEOT 207», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлу пору доби та на сухому асфальтному покритті рухався в м. Коломия по вул. Верещинського у напрямку вул. Міцкевича. Так ОСОБА_4 під`їжджаючи до перехрестя вулиць Верещинського, Йосипа Сліпого та Старогончарної, проявив неуважність під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_5 , який почав переходити проїжджу частину по вул. Верещинського в межах пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та дорожньою розміткою 1.14.1, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням вимог ПДР водієм ОСОБА_4 , а саме: п. 1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 «Б» - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водії зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу) технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 2.3 «Д» - «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п. 12.1- «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 4.16 «А» - «пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»; п. 12.3 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлено клопотання, в якому просить закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_5 та повним відшкодуванням завданої матеріальної шкоди. Свою вину обвинувачений визнав повністю, обставин вчиненого кримінального правопорушення не оспорював.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, вказавши, що жодних претензій до обвинуваченого не має. Матеріальна та моральна шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, підтвердивши факт відсутності судимостей у ОСОБА_4 , про що було надано відповідні документи. Просив суд залучити до обвинувального акту з додатками кримінального провадження №346/4601/22 матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, відомості щодо витрат на залучення експерта та речових доказів.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд вважає, що клопотання про закриття провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України). Наведене питання за приписами норм ч. 3 ст. 314 КПК України може бути вирішено під час підготовчого судового засідання. Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК України).

З роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих/ збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою вину, відшкодував завдані збитки, розкаявся у вчиненому, на момент вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Враховуючи викладене, а також позицію потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки жодних обмежень, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 справа №598/1781/17, постанова Верховного Суду від 02.12.2021 справа №449/1689/19).

На підставі ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 284-288, 314, 371, 372, 376 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_5 , закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000564 від 26.08.2022.

Речові докази:

* автомобіль марки «PEUGEOT 207», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 повернути законному власнику, а саме: ОСОБА_6 .

* Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1