Справа №718/285/23
Провадження №1-кп/718/11/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань, кримінальне провадження № 0000024 від 24.01.2023 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 28.03.2019 вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

15.01.2023 близько 22:00, ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, вчинив словесну суперечку із своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально-каране значення своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень коли ОСОБА_5 знаходилась на краю ліжка наніс їй удар правою долонею в ліву ділянку обличчя, а коли мати хотіла вирватись, то ОСОБА_3 двома руками намагався душити потерпілу ОСОБА_5 .

У подальшому, коли ОСОБА_5 знаходилась в положенні стоячи, намагаючись втекти від ОСОБА_3 , останній різко взяв її за кінцівку лівої руки та викрутив її у іншу сторону, внаслідок чого ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала на підлогу.

У результаті вказаних дій у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки в нижній третині.

Згідно висновку експерта Кіцманського МРВ ЧОБ СМЕ № 09-Е від 24.01.2023 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки в нижній третині відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Позиція учасників провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Він проживає разом із матір`ю ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 . Того дня з друзями вживав алкоголь і курив наркотичні засоби. Повернувся додому пізно ввечері, перебував в стані сп`яніння, мати вчинила з ним сварку через стан сп`яніння та ще й забрала пляшку горілки, яку приніс із собою. Він розсердився та вдарив матір рукою по обличчі, нетямив себе, руки сповзли на її шию. Мама хотіла втекти , але він різко шарпнув за руку. Від чого вона впала. В подальшому його найстарша дочка відвезла маму до лікарні, а на другий день приїхали працівники поліції. Шкодує про свій вчинок, з мамою помирились.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй 67 років. Обвинувачений являється її сином, який будучи п`яним та агресивним, скандалив через те, що вона забрала пляшку горілки. Вдарив її лежачу на ліжку, душив, а коли хотіла втекти, шарпнув її за руку, від чого вона впала та вдарилась. З рукою в гіпсі перебувала 1 місяць 2 тижні. На даний час з сином примирились, він просив вибачення, допомагає все їй по господарству. Просить суд його суворо не карати.

Прокурор у судовому засідання, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонувала порядок дослідження доказів, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, вказала на необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, враховуючи його неодноразові судимості із реальним відбуттям покарання. Також просила замінити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою в залі суду негайно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України доведена повністю.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи, ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом потерпілої, обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України, за обставин наведених у вироку.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки останній вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_5 ..

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, 4 рази перебував в місцях позбавлення волі, востаннє судимий 28.03.2019 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України, з призначеним покаранням у виді позбавлення волі строком на 3 роки, яке відбув повністю. 13.05.2022 звільнився з місць позбавлення волі. ОСОБА_3 є розлученим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, негативно характеризується по місцю проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Однак, зареєстрований з діагнозом F19.2 у наркологічному кабінеті Кіцманського районної лікарні. (а.с.25)

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк.

При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, наявності пом`якшуючих покарання обставин, та трьох обтяжуючих обставин, думку потерпілої щодо несуворої міри покарання обвинуваченому, 4 випадки прагнення до кримінальної відповідальності із реальним позбавленням волі, приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання аніж позбавлення волі.

Мотиви інших рішень.

Раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання, згідно ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.01.2023 - залишити без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання у виді позбавлення волі відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Витрати на залучення експерта та речові докази - відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до набрання вироком законної сили, зобов`язавши :

- прибувати за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває , без дозволу;

- повідомляти про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя: ОСОБА_1