Кримінальне провадження № 194/1315/22
Номер провадження 1-кп/194/4/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 року за № 0000298 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою разом мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі тривалого часу, що призвело до психологічних страждань останньої.

Зокрема, ОСОБА_3 08.06.2022 року приблизно о 16.00 годині знаходячись, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_5 , нецензурною лайкою, ображав її, принижував, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 10.06.2022 року о 22.00 годині знаходячись, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_5 , нецензурною лайкою, ображав її, принижував, погрожував фізичною розправою, чим вчинив насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 11.06.2022 року о 20.00 годині знаходячись, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_5 , нецензурною лайкою, ображав її, принижував, погрожував фізичною розправою, чим вчинив насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, ОСОБА_3 02.08.2022 року приблизно о 16.00 годині за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_5 , нецензурною лайкою, ображав її, принижував, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.08.2022 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, ОСОБА_3 03.08.2022 року приблизно о 19.00 годині за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, висловлювався на адресу своєї матері ОСОБА_5 , нецензурною лайкою, ображав її, принижував, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.08.2022 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Не припиняючи свої умисні протиправні дії, направлені на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 12.09.2022 року приблизно о 12.00 годині знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив дії психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювався на адресу матері грубою нецензурною лайкою, ображав її, на зауваження матері про припинення своїх дій не реагував.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_3 у період часу з 08 червня 2022 року по 12 вересня 2022 року заподіяв своїй матері ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним, та пояснив, що дійсно висловлювався нецензурною лайкою та ображав свою матір. Він був притягнутий до адміністративної відповідальності за дії, які сталися 08.06.2022 року, 10.06.2022 року, 11.06.2022 року, 02.08.2022 року та 03.08.2022 року. Постійно мешкає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , веде спільний побут, та перебуває з нею у сімейних відносинах. В скоєнні кримінального правопорушення розкаюється.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження: допитом обвинуваченого, висновком експерта та даними, які характеризують його особу.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого ним діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

Як вбачається з висновку експерта № 3329-3330 від 27.09.2022 року за результатами проведення судово-психологічної експертизи, у ОСОБА_5 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_3 , які зумовили порушення звичного стереотипу життєвого процесу, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам підекспертної в особистому благополуччі, в продуктивному життєвому тонусі. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_5 , ситуація, що досліджується за справою, є для неї психотравмуюючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_3 , у ОСОБА_5 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні.

Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, та його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується негативно, порушує громадський порядок, ночує в під`їзді, матір не пускає додому, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, думки потерпілої, яка просила суд призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ст. 126-1 КК України, але не в максимальній межі, зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбуття покарання, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

При цьому судом враховано, що відомості про причетність його до будь-яких інших кримінальних правопорушень як до, так і після скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення відсутні.

Призначене судом покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 : щирого каяття, а також того, що обвинувачений дійсно зрозумів свою поведінку, бажає виправитися, висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, в межах санкції статті обвинувачення з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Клопотань про обрання запобіжних заходів не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відносно ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені вимогами ст. 91 -1 КК України не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави, витрати за проведення судово-психологічної експертизи, оформлену висновком експерта № 3329-3330 від 27.09.2022 року, у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 70 коп.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1