Справа № 481/286/22
Провадж.№ 1-кп/481/58/2022
УХВАЛА
/про продовження строку тримання під вартою/

02.11.2022 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000361 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що ризики, передбачені п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Своє клопотання прокурор підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, ризик втечі є необгрунтованим, оскільки в країні війна та введена комендантська година. Просив звільнити його із - під варти, закрити кримінальне провадження відносно нього за ст. 186 КК України, порушити відносно нього кримінальну справу за ст. 359 чи 396 КК України за приховування злочину, оскільки він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не повідомив поліцію про злочин.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання, підтримав думку свого підзахисного та просив суд дослухатися до слів обвинуваченого. Просив звільнити із-під варти обвинуваченого та обрати більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження по заявленим клопотанням, приходить до наступного.

Частинами 1, 2 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 1 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів ОСОБА_5 будучі раніше засудженим за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.05.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України та відбуваючи призначене судом покарання, затриманий органами досудового розслідування 16.12.2021 року, цього ж дня йому було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово було продовжено.

Підставою для обрання запобіжного заходу та в подальшому продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням до житла, вчинене повторно, а також відомості про його засудження, після чого він умисно ухилявся від відбування покарання.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням його особистості, віку, проживання, відсутності міцних соціальних зв`язків, роботи, наявність судимостей, не дають суду підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та в подальшому продовження запобіжного заходу, на даний час, не змінилися та не втратили своєї актуальності.

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з чим, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, те що, обставини, які взято до уваги слідчим суддею при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишилися незмінними, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачуються та співмірність можливого призначеного покарання, у випадку доведеності його вини.

В судовому засіданні судом не здобуто, та не надано обвинуваченим та стороною захисту доказів, які б могли бути підставою для застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Питання щодо закриття кримінального провадження на даній стадії судового розгляду вирішенню не підлягає, оскільки в рамках даного кримінального провадження не допитані всі свідкі, судовий розгляд не закінчений, а тому надати оцінку заявленому клопотанню обвинуваченого щодо наявності або відсутності його вини у вчиненні кримінального правопорушення не є можливим, що може бути вирішено лише після закінчення судового розгляду в нарадчій кімнаті.

Клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню в повному обсязі, без визначення розміру застави, відповідно положень ст. 183 КПК України, а клопотання обвинуваченого та сторони захисту підлягає відмові.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 196, 199, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 01 січня 2023 року включно.

В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА