Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 526/2472/17
Номер провадження 1-в/530/41/22

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 засудженого за ч.3 ст. 185 КК України вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.07.2022 року , -
ВСТАНОВИВ:
До Зіньківського районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 засудженого за ч.3 ст. 185 КК України та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік звернулася начальник Миргородського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області, ОСОБА_6 ..
Згідно з абз. 2 ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання з`явилися, в режимі відеоконференції.
Потерпілі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши думку прокурора, захисника адвоката ОСОБА_4 , дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до висновку.
В ст. 369 КПК України визначено, що судове рішення, у якому суд вирішує інші питання викладається у формі ухвали.
В даному клопотанні зазначено, що 07.06.2017 року до Миргородського районного відділу Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області надійшов вирок Гадяцького районного суду від 05.05.2017 року відносно ОСОБА_5 . Вирок набрав законної сили 06.06.2017 року.
27.06.2017 року ОСОБА_5 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання ,призначеного йому судом, зобов`язано: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації щомісяця : кожний 2 та останній понеділок місяця, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім того засудженого попереджено про наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього судом, про що останнім було дано підписку та письмове пояснення.
18.05.2017 року під час іспитового строку засуджений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: за ч.3 ст.185 КК України, яке внесено до ЄРДР за № 0000408 від 18.05.2017 року, обвинувачення пред`явлено 27.06.2017 року. Під час перебування на обліку у службі пробації ОСОБА_5 зник з постійного місця проживання та з 22.11.2017 року по 06.08.2019 року перебував у розшуку.
15.09.2022 року до Миргородського районного відділу Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області надійшов вирок Зіньківського районного суду від 07.07.2022 року згідно якого ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України 1 рік іспитового строку.
Крім того 18.10.2022 року до Миргородського районного відділу Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області надійшло повідомлення Зіньківського районного суду Полтавської області про те, що вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.07.2022 року відносно ОСОБА_5 потрібно виконувати окремо від вироку Гадяцького районного суду від 05.05.2017 року.
Таким чином вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.07.2022 року не враховано вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 05.05.2017 року відносно ОСОБА_5 , що стало підставою для звернення до суду.
Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Зі змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст.71 КК України (п.25 ППВСУ від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).
Як вбачається з розпоряджень про виконання вироків, що набрали законної сили, зазначені вироки відносно ОСОБА_5 набрали законної сили та направлені на виконання до Миргородського районного відділу Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області та перебувають на виконанні.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Згідно з ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.
Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення не було вирішено.
Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Таким чином, враховуючи той факт, що Зіньківському районному суду при постановленні 07.07.2022 року вироку не було відомо про невиконання ОСОБА_5 вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 05.05.2017 року .Суд зазначає, що застосування в даному випадку до ОСОБА_5 вимог ст. ст.70,71 КК України може погіршити становище засудженого, що на стадії виконання вироку суду є неприпустимим.
При цьому, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 , а тому вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.
З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного клопотання порушує суть вироків та може погіршити становище засудженого, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.
В даному судовому провадженні судом розглядається подання представника органу пробації в порядку ст.537, 539 КПК України щодо застосування покарання за наявності кількох вироків.
Керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року № 11,Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст.ст.537,539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання начальника Миргородського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області, ОСОБА_7 про застосування покарання за наявності кількох вироків у відношенні засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05.05.2017 року , яким ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засуджено за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки передбачені ст.76 КК України та покарання Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.07.2022 року яким ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засуджено за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки передбачені ст.76 КК України - виконувати самостійно.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1