Справа № 362/4399/22
Провадження № 1-кп/362/589/22
ВИРОК

Іменем України

05.12.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000305 від 04.08.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, офіційно не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше судимий 27.09.2022 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
04.08.2022 близько 09:00 год. ОСОБА_4 проходив будинку АДРЕСА_2 , де на асфальтному покриті виявив два полімерних пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, зовні схожою на амфетамін. Після цього ОСОБА_4 взяв до рук ці два полімерних пакетики з вказаним вмістом, поклав їх до візитниці, яку помістив до лівої кишені власних штанів з метою власного вживання, без мети збуту, чим придбав та зберіг психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

Цими діями ОСОБА_4 , маючи умисел на придбання та зберігання психотропних речовин та усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що дана речовина білого кольору є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, посягнув на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення всупереч положенням с. ст. 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Після цього ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне перевезення психотропної речовини амфетамін та усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, сів до власного автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , та вирушив у напрямку села Безпятне Обухівського району Київської області, продовжуючи незаконно зберігати вказану речовину в лівій кишені власних штанів.

Надалі того ж дня, 04.08.2022, о 09:50 год. ОСОБА_4 зупинили працівники поліції у м. Василькові Обухівського району Київської області на провулку Юнкорівський, поруч з будинком № 20, затримали його у порядку ст. 298-2 КПК України та виявили у лівій кишені штанів два полімерні пакетики із zip-застібкою в середині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору.

У наданих на дослідження порошкоподібних речовинах білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Загальна маса амфетаміну в наданих речовинах становить 0,195 г.

Амфетамін з вищезазначеною масою є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, та перевищує встановлені невеликі розміри (до 0,15) і не перевищує встановлені великі розміри (від 1,5 г.) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 2 психотропних речовин обіг яких обмежено» в «Таблиці» Наказу № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні цього кримінального проступку. Він повністю погодився з кваліфікацією і фактичними обставинами цього кримінального правопорушення. Пояснив, що збирався на роботу, відкривав ворота і побачив два пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору, підняв та поклав до власної кишені. По дорозі на роботу на власному автомобілі його зупинили працівники поліції, які в ході поверхневого огляду виявили в його лівій кишені вказані ці пакетики. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, з посередніми характеристиками за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , неофіційно працює на пилорамі, раніше судимий 27.09.2022 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, особи винного, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України із самостійним виконанням вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2022, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за доцільне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків, що передбачені ст. 76 КПК України, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Так, судом встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, який на підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочене рівними частинами на строк п`ять місяців. Так, даний вирок суду наразі невиконаний, що встановлено у ході судового розгляду.

Водночас суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення 04.08.2022, тобто до постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2022, а тому остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначене з урахуванням вищезазначеного вироку суду відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань, призначених за окремі злочини.

Як зазначено вище, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням статей 75, 76 КК України.

Поряд з цим, належить врахувати положення ч. 3 ст. 72 КК України, згідно з якою основні покарання у виді штрафу <…> при призначенні їх за сукупністю злочинів <…> складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2022 належить виконувати самостійно.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат у порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 302, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

У порядку ч. 3 ст. 72 КК України вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2022, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили, що зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 208 від 21.10.2022, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1