Справа № 579/200/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" березня 2023 р. м.Кролевець

слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000135 від 26.08.2021,-

в с т а н о в и в:

До Кролевецького районного суду звернувся ОСОБА_3 із скаргою на постанову начальника СД відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 08 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000135.

На обгрунтування своєї скарги зазначив, що ним 22.02.2023 отримано копію постанови начальника СД ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про закриття кримінального провадження №0000135 від 26.08.2021. Згідно з даною постановою, 08 лютого 2023 року начальник сектору дізнання ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000135 від 26.08.2021 року, порушеного за ознаками ч.1 ст.358 КК України, за повідомленням ОСОБА_3 від 26.08.2021 про те, що невстановлена особа підробила Генеральну угоду від 14.01.2021 АТ КБ «ПриватБанк», після чого вищезазначені офіційні документи використовує в матеріалах цивільної справи №945/32/21 за позовом до ОСОБА_3 , - у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку (об`єктивної сторони).

Із вказаною постановою ОСОБА_3 не згоден, а тому просить суд скасувати постанову від 08 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження №0000135, оскільки не повно проведено й неналежним чином оформлено досудове розслідування та завчасно закрите вказане кримінальне провадження.

ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду клопотання повідомлені в установленому законом порядку, згідно поданої заяви просили розгляд скарги здійснити у їх відсутність.

Начальник СД відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений в установленому законом порядку.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу з доданими до неї документами та матеріали кримінального провадження № 0000135, приходить до наступних висновків.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

26.08.2021 до чергової частини ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що невстановлена особа підробила Генеральну угоду від 14.01.2021 АТ КБ «ПриватБанк», після чого вищезазначені офіційні документи використовує в матеріалах цивільної справи №945/32/21 за позовом до ОСОБА_3

26.08.2021 постановою начальника СД ВП№1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області відкрито кримінальне провадження №0000135 від 26.08.2021 за ч.1 ст.358 КК України.

Начальник СД відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 08 лютого 2023 року прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000135 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно п.2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 223 ч. 1 КПК України слідчі розшукові дії є діями спрямованими на отримання (збирання доказів) або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

За приписами ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимоги, передбачені ч.2 ст.9 КПК України, начальником сектору дізнання ОСОБА_5 при прийнятті постанови від 08 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження №0000135 дотримані не були.

Оскаржувана постанова винесена з формальним підходом дізнавача до проведення досудового розслідування, без дотримання вимог до оформлення відповідного процесуального документа.

Так, за змістом оскаржуваної постанови та безпосередньо скарги ОСОБА_3 вбачається, що постанову про закриття вмотивовано тим, що 31.01.2023 року Кролевецьким районним судом Сумської області відмовлено у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до оригіналів вказаних документів, які знаходяться у цивільній справі. Однак протягом 1 року та 5 місяців досудового розслідування заходів до встановлення та допиту працівників АТ КБ «ПриватБанк», інших причетних осіб, витребування інформації, що має значення для кримінального розслідування, не вживалося, без чого дізнання за фактом можливої підробки офіційних документів не може бути визнано повним та виконаним належним чином. Крім того, дізнавачем не враховано, що у матеріалах цивільної справи у суді знаходяться лише копії, тоді як оригінали знаходяться у АТ КБ «ПриватБанк», і саме про тимчасовий доступ до їх документів повинен був клопотати дізнавач.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язані детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Тобто, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (Рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (Рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

Дізнавач під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000135, в порядку ст. 40 КПК України, не виконав у повному обсязі вимог вказаної статті; не вичерпав можливості отримання доказів по справі; не провів належного досудового розслідування усіх обставин кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді повних доказів, які б свідчили про повноту проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000135.

На думку слідчого судді постанова про закриття кримінально провадження від 08 лютого 2023 року не спрямована на виконання завдань кримінального провадження за змістом статті 2 КПК України.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою, а постанова дізнавача підлягає скасуванню, оскільки винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із подальшим відновленням досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись ст.ст.107, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000135 від 26.08.2021 задовольнити.

Скасувати постанову начальника СД відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 08 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000135 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, - з подальшим відновленням досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1