Справа № 159/4837/22
Провадження № 1-кс/159/744/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

20 березня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

володільця майна ОСОБА_3 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001337 від 28.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

16 березня 2023 року слідчийКовельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_5 , подав до суду клопотання про арешт майна, яке належить ОСОБА_3 і вилучене 13.03.2023 під час обшуку, а саме: на мобільні телефони марки «Техно» та «Redmi 9С» із сім-картками, планшет марки «Z80», електронні ваги, синю кришку із пластиковою трубкою, порожній зіп-пакет із нашаруваннями невідомої речовини.

Відомості про подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч.3 ст.309 КК України.

Слідчий просив заборонити відчуження, користування і розпорядження переліченим майном з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

На розгляд клопотання прокурор, слідчий не з`явились, клопотали про проведення слухання у їх відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував проти накладення арешту на вказані речі.

Слідчий суддя вивчивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132, 170 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У п.1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За матеріалами справи існує обґрунтована підозра, що вилучені 13.03.2023 електронні ваги, синя кришка із пластиковою трубкою, порожній зіп-пакет із нашаруваннями невідомої речовини є доказами незаконного зберігання заборонених речових.

Крім того, у вилучених мобільних телефонах та планшеті може міститись інформація про контакти і джерела придбання вилученої з обігу речовини, тому арешт вилучених предметів із забороною користування і розпорядження на даному етапі досудового розслідування є виправданими.

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження, відчуження на виявлені та вилучені 13.03.2023 мобільні телефони марки «Техно» та «Redmi 9С» із сім-картками, планшет марки «Z80», електронні ваги, синю кришку із пластиковою трубкою, порожній зіп-пакет із нашаруваннями невідомої речовини, які належать ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1