Справа № 353/808/22
Провадження № 1-кп/353/125/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

керівника Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника- адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000086, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумач Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше неодноразово засудженого, останній раз вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 12.03.2022 року умовно достроково від відбування покарання на невідбутий термін покарання 00 років 05 місяців 15 днів відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 04.03.2022 року, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачен ий ОСОБА_5 повторно, в умовах воєнного стану, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" на території України введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. Дію воєнного стану на території України продовжено Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року строком на 90 діб, тобто до 23.11.2022 року.

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, повторно вчинив корисливий злочин в умовах воєнного стану за наступних обставин.

10.09.2022 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 знаходився на вул. Шевченка у м. Тлумач біля будинку № 2А та вирішив зайти у гості до свого знайомого, який там проживає. Зайшовши у під`їзд будинку на першому поверсі, проходячи повз приміщення для зберігання дитячих колясок, він побачив спортивний велосипед синього з білим кольору марки «Tecnobike» моделі «Dual-S M6» і в нього виник умисел вчинити крадіжку вказаного велосипеду.

Тоді ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань та з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб і що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив двері приміщення для зберігання дитячих колясок, звідки таємно викрав бувший у користуванні спортивний велосипед марки «Tecnobike» моделі «Dual-S M6», синього з білим кольору, вартістю 3896,0 грн. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця події скрився та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3896,0 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема ствердив, що у вересні 2022 року з приміщення для зберігання дитячих колясок, розташованого АДРЕСА_2 , він викрав велосипед, який пізніше видав працівникам поліції. Зазначив, що викрав велосипед, бо на виручені кошти хотів придбати собі їжу. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати та врахувати те, що велосипед ним повернуто, а потерпілий та його законний представник не мають до нього претензій. Ствердив, що щиро розкаявся, більше такого вчиняти не буде, просив не карати його суворо та врахувати, що злочин ним вчинено в наслідок тяжкого матеріального стану.

Потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, однак законний представник подала до суду письмову заяву, в якій просила судове засідання провести без їх участі. Зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, просить обвинуваченого не карати суворо. Не заперечили щодо розгялду справи в порядку ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, відсутність завданих збитків, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких життєвих обставин.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_5 раніше уже був засуджений, має не зняту та не погашену судимість, негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті, не працює, неодружений, має неналежний стан здоров`я (туберкульоз, хронічний бронхіт, киста нирки), перебуває в тяжкому матеріальному становищі, проживає без реєстрації в будинку бабусі, який не приватизований.

В судовому засіданні прокурори просили визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просив не карати його підзахисного суворо, зважити на визнання ним вини, його активне сприяння розкриттю злочину, відсутність завданих збитків, перебування у тяжкому матеріальному становищі та те, що потерпілий та його законний представник не мають до нього претензій. Просив при призначенні покарання обвинуваченому застосувати ст. 69 КК України та визначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного, позиції прокурора, потерпілого та його законного представника, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що встановлені в справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України в даному випадку є явно недоцільним і наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, якими є відсутність роботи внаслідок військової агресії проти України та як наслідок важке матеріальне становище, та дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність матеріальних наслідків вчиненого, цивільного позову і матеріальної шкоди, а також будь-яких претензій до нього зі сторони потерпілого та його представника, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання в виді позбавлення волі, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Необхідності зміни запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого у виді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили немає. Тому суд вважає, що цей запобіжний захід слід залишити до набрання вироком законної сили.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 було затримано 11.09.2022 року (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.09.2022 року) та з цього часу утримується під вартою. Тому, строк відбуття покарання ОСОБА_5 необхідно обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 11.09.2022 року, зарахувавши відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 11.09.2022 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України. Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_5 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертиз згідно довідки експертної установи: 755,12 грн. за експертизу № СЕ-19/109-22/9859-ТВ від 19.09.2022 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 11.09.2022 року.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 11.09.2022 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 користь держави 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень 12 копійок) процесуальних витрат.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- спортивний велосипед марки «Tecnobike» моделі «Dual-S M6», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати переданим за належністю;

- DVD-R диск з відеофайлом з камер відеоспостереження - зберігати при матеріалах прокурорського провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_9