"19" січня 2023 р. Справа № 363/3535/22
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000218 від 16.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Під час підготовчого судового засідання представник потерпілої ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 подав до суду уточнений цивільний позов, пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_4 та ТзДВ Страхова компанія «КРЕДО», в кому просив прийняти позовну заяву у кримінальному провадженні, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальну шкоду в сумі 204 556,8 грн., моральну шкоду в сумі 992 588,53 грн., а всього 1 197 145,33 грн. та стягнути з ТзДВ Страхова компанія «КРЕДО» на користь потерпілої страхові виплати за завдану шкоду майну в сумі 130 000 грн., за шкоду життю та здоров`ю в сумі 148 229,33 грн., моральну шкоду в розмірі 7 411,47 грн., а всього 285 640,80 грн.

При цьому до позову додане клопотання про арешт майна. Так, зі змісту цього клопотання слідує, що представник потерпілої просив суд накласти арешт на все рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти і цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений та його захисник, прокурор посилалися на те, що це право потерпілої особи та просили вирішити це клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши зміст заявленого клопотання, суд приходить до наступного:

Відповідно до статей 8, 9, 12 КПК України - кримінальне провадження повинно здійснюватися з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави і цей принцип у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду відповідно до якої забороняється безпідставне посягання на право приватної власності, яке набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, та кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Дійсно відповідно до вимог ст. 56 КПК України - потерпілий протягом кримінального провадження має право, зокрема на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Стаття 127 частина 2 КПК України зазначає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Зі змісту ст. 128 КПК України слідує, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов зокрема до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, впливає зі змісту частини 5 цієї статті.

Зі змісту клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 слідує, що він просить арештувати все майно обвинуваченого, посилаючись на вимоги ст. ст. 131, 170 КПК України.

Так, згідно до ч. 3 ст. 315 КПК України - під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження дійсно має право обрати захід забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Серед заходів кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України є і арешт майна.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, випливає зі змісту ч. 1 ст. 132 цього Кодексу. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, передбачено ч. 6 ст. 132 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає зокрема для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Так, арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі і відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У цьому випадку арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. У разі задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбачено ч. 8 цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням суду визначено необхідність арешту майна, випливає зі змісту ч. 10 ст. 170 КПК україни.

Частина 11 цієї статті наголошує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. При цьому у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, передбачено ст. 171 КПК України.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження).

Частина 2 ст. 173 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про арешт майна врахувати: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження суд повинен гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи, що представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 , в порушення ч. 6 ст. 132 КПК України, не додав до клопотання доказів обставин, на які він посилається, зокрема наявності у обвинуваченого рухомого чи нерухомого майна, грошей у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі коштів та цінностей, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткових операцій, цінних паперів, майнових, корпоративних прав, віртуальних активів, як і не довів необхідності такого арешту, наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, обставини, які б підтверджували, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна,- підстав для задоволення клопотання суд не вбачає, оскільки відсутність цієї інформації позбавляє суд врахувати розумність та співрозмірність можливого обмеження права власності обвинуваченого завданням кримінального провадження, як і можливі наслідки арешту майна для обвинуваченого, третіх осіб.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Так, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 131, 170, 314-315 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику потерпілої ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про накладання арешту відповідно до вимог ст. 170 КПК України, на майно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1