Справа № 149/95/23
Провадження №1-кп/149/57/23
Номер рядка звіту 340
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

17.01.2023 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000010 від 05.01.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Назарет Транс» на посаді охоронника, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

В С Т А Н О В И В:

Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , які згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовими особами, посади яких згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну службу» відносяться до посад категорії "В", на службовому автомобілі марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в період часу з 07.00 год. 05.01.2023 по 08.00 год. 06.01.2023 відповідно до графіку чергування працівників сектору реагування патрульної поліції, затвердженого тимчасово виконувача обов`язків начальника Хмільницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , здійснювали патрулювання у м. Хмільник Вінницької області.

У ході патрулювання близько 07 год. 43 хв. 05.01.2023 вказаними працівниками поліції виявлено транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по вулиці Івана Богуна в м. Хмільник Вінницької області.

Під час спілкуванням із ОСОБА_4 працівниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у нього виявлено ознаки сп`яніння, у зв`язку з чим останньому на підставі п. 2.5 Правил дорожнього руху України запропоновано в установленому порядку пройти тестування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За результатами проходження ОСОБА_4 тестування на встановлення стану алкогольного сп`яніння приладом «Alcotest dragger 5820» зафіксовано 0,83 %, що свідчить про факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння під час руху по вулиці Івана Богуна в м. Хмільник Вінницької області та відповідно про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В момент, коли поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились в салоні службового автомобіля, ОСОБА_4 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля, розуміючи, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на надання вказаним працівникам поліції неправомірної вигоди з метою уникнення за нескладання відносно нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП та уникнення в цілому адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, висловив пропозицію до поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про надання їм неправомірної вигоди без визначення її розміру в грошовому еквіваленті за нескладання відносно нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП, про що був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_4 , будучи неодноразово попередженим працівником поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України та не звертаючи уваги на зроблене йому попередження про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції про надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, маючи умисел на надання вказаним працівникам поліції неправомірної вигоди з метою нескладання відносно нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП та уникнення в цілому адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, висловив пропозицію до поліцейської ОСОБА_7 про надання їй неправомірної вигоди в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

12.01.2023 між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Згідно умов даної угоди прокурор ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_4 , а також захисник ОСОБА_5 , просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення та підтримання її умов.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який є нетяжким злочином.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав для забезпечення кримінального провадження, в тому числі для обрання запобіжного заходу, немає.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 394, 468, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.01.2023 між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11