Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2934/22
Провадження №: 1-кс/332/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000005 за ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна, та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому зазначене наступне.

У провадженні СВ ВП №1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000005, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 10.01.2022 приблизно о 06:00 годин, поблизу будинку АДРЕСА_1 , був виявлений груп ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями характерними для ДТП - переїзд ТЗ. Транспортний засіб після наїзду залишив місце ДТП.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 10.01.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 09.01.2022 приблизно о 21 годині рухався за кермом автомобіля марки «ТоyotaHILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 у напрямку м.Гуляйполе Запорізької області у тому числі по вул. Патріотичній с. Варварівка.

28.12.2022 автопатрулем «Легіон 221» УПП в Дніпропетровській області в м. Дніпро було виявлено та затримано автомобіль марки «ТоyotaHILUX» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

29.12.2022 заступником начальника СВ Пологівського РВП ОСОБА_6 проведено огляд вищезазначеного автомобіля марки «ТоyotaHILUX» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В ході проведеного огляду на автомобілі зафіксовано пошкодження лакофарбового покриття у вигляді подряпин та потертостей. Лакофарбове покриття переднього бамперу та капоту відтінком відрізняється від відтінку кольору кузова, та встановлено, що на передніх фарах мається різне маркування. Автомобіль вилучено та передано на зберігання до спеціального майданчику ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою:м. Запоріжжя, вул. Привокзальна 13.

Окрім того при проведенні огляду автомобіля вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зразок охолоджуючої рідини на марлевий тампон який поміщено до спецпакету №2742494, зразок гальмівної рідини на марлевий тампон який поміщено до спецпакету №2742493,зразок мастила на марлевий тампон який поміщено до спецпакету №2742495, зразок лакофарбового покриття, який поміщено до паперового конверту.

Вищевказаний автомобіль та вилучені з нього зразки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що 29.12.2022 винесено відповідні постанови.

У зв`язку з цим ставиться питання про накладення арешту на вказане майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник володільця майна ОСОБА_7 , який керує автомобілем адвокат ОСОБА_8 , в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував з тих мотивів, що огляд автомобіля та його вилучення були проведені з чисельними порушеннями вимог закону, підстави для арешту відсутні, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити, а вказане у клопотанні слідчого майно необхідно повернути особі, у якій іоно було вилучене ОСОБА_7 .

Перевіривши доводи клопотання, дослідивши надані матеріали, суд прийшов до таких висновків та міркувань.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Отже, суд вважає, що прокурором доведена необхідність арешту такого майна:

- зразок охолоджуючої рідини на марлевому тампоні який поміщено до спецпакету №2742494;

- зразок гальмівної рідини на марлевому тампоні який поміщено до спецпакету №2742493;

- зразок мастила на марлевому тампоні який поміщено до спецпакету №2742495;

- зразок лакофарбового покриття, який поміщено до паперового конверту,

які у встановленому порядку визнані речовими доказами по справі, а тому його збереження є об`єктивною необхідністю з метою запобігання втрати доказів по справі та всебічного розслідування кримінального провадження.

Разом з цим, покладення на володільця автомобіля тягаря у вигляді арешту та заборони його використання суд вважає необґрунтованим з нижченаведених підстав.

Суд вважає, що слідчим не доведено належним чином причетність «ТоyotaHILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 до події злочину, оскільки з пояснень слідчого вказаний автомобіль був зафіксований відеокамерами неподалік місця події, але суду слідчий пояснив, що надати ці докази він не в змозі через технічні причини. Також слідчий не зміг пояснити, з яких причин вказаний автомобіль був внесений до системи «Гарпун» («Рубіж») тільки 18.11.2022р., про що суду надана відповідна постанова, тобто через 11 місяців після події ДТП. При цьому до клопотання доданий протокол допиту свідка ОСОБА_9 , свідчення якого спростовують версію слідства про участь вказаного автомобіля в ДТП.

Окрім того, в судовому засіданні слідчий пояснив, що дозвіл слідчого судді на огляд автомобіля «ТоyotaHILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 він не отримував, згоди володільця автомобіля також суду надана не була. З цього приводу суд зазначає наступне.

Нормами ч.1 ст. 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей та обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводить огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Частиною 3 ст. 233 КПК України визначено, що прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів клопотання, всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, після здійсненого 29.12.2022р. працівниками правоохоронного органу огляду вказаного автомобіля орган досудового розслідування не звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Тобто, ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук автомобіля органом досудового розслідування в даній справі отримано не було, письмова згода на огляд або заява власника чи володільця автомобіля з цього питання в матеріалах справи відсутні.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_7 вказаний автомобіль перебуває у нього в користуванні. Але доказів його згоди на огляд автомобіля також суду надано не було.

Окрім того, під час розгляду вказаного клопотання органом досудового розслідування не надано суду доказів на підтвердження того, що власник або володілець вилученого автомобіля вчинив кримінальне правопорушення, яке є предметом розслідування по даній справі. Зазначена особа не є підозрюваним або обвинуваченим, цивільним відповідачем чи іншою особою, яка несе відповідальність за збитки, завдані злочином, тому слідчий не позбавлений можливості, у випадку наявності законних підстав для продовження досудового розслідування, передати на відповідальне зберігання вказаний автомобіль власнику або володільцю. Наразі відсутні докази, що зазначене майно не може бути збережене власником як речовий доказ.

Також суду не надано доказів того, що слідчим призначені експертизи щодо вилученого майна та дослідження автомобіля, хоча з моменту вилучення автомобіля минув майже місяць.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно ст.397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про відсутність підстав для застосування арешту майна щодо вилученого автомобіля «ТоyotaHILUX» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.171-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на нижчезазначене майно, яке вилучено під час огляду речей і документів від 29.12.2022р., а саме:

- зразок охолоджуючої рідини на марлевому тампоні який поміщено до спецпакету №2742494;

- зразок гальмівної рідини на марлевому тампоні який поміщено до спецпакету №2742493;

- зразок мастила на марлевому тампоні який поміщено до спецпакету №2742495;

- зразок лакофарбового покриття, який поміщено до паперового конверту.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 26.01.2023р.

Слідчий суддя ОСОБА_1