Справа № 991/1297/22
Провадження №11-кп/991/85/22
У Х В А Л А

13 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19 жовтня 2022 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000473 від 28.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.4 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 19 жовтня 2022 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та повернуто прокурору обвинувальний акт, у зв`язку з невідповідністю його вимогам ч.3 ст.291 КПК України.

Ухвала мотивована тим, що підписи на обвинувальному акті та супровідних листах про направлення його копії стороні захисту не належать прокурору ОСОБА_11 , виконані іншою особою, що підтверджується висновками судових почеркознавчих експертиз.

Крім того, досліджений в судовому засіданні табель робочого часу за березень 2022 року не містить відомостей про перебування ОСОБА_11 на робочому місці, саме 01.03.2022, в день підписання обвинувального акта. Відповідно до наказу Генерального прокурора № 444-ц від 17.03.2022 ОСОБА_11 увільнений від виконання обов`язків прокурора з 25.02.2022 у зв`язку із вступом на військову службу за призовом під час мобілізації, тому він фізично не міг підписати обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 .

На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить її скасувати та повернути обвинувальний акт з додатками у даному кримінальному провадженні до Вищого антикорупційного суду для нового судового розгляду, починаючи зі стадії підготовчого судового засідання. Також просить дослідити під час апеляційного розгляду пояснення прокурора ОСОБА_11 від 30.08.2022 щодо спростування доводів сторони захисту про підписання обвинувального акта іншою особою.

Вважає, що суд безпідставно відхилив клопотання про допит прокурора ОСОБА_11 для з`ясування обставин підписання ним обвинувального акта, повернувши його пояснення стороні обвинувачення.

Зазначає, що наявні в матеріалах кримінального провадження експертизи проведені не в повній мірі, зокрема не отримано зразки підписів прокурора ОСОБА_11 станом на даний час. Не враховано, що обвинувальний акт підписаний прокурором не в службовому кабінеті, а за участі в бойових діях, які загрожували його життю та могли істотно вплинути на психічний стан, в тому числі на почерк.

Вказує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні затверджений 01.03.2022. Станом на вказану дату жодного нормативно-правового документу, який би обмежував повноваження ОСОБА_11 , як прокурора не існувало, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення обвинувального акта.

Від захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вони просять відмовити в її задоволенні, а ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19 жовтня 2022 року залишити без змін.

За твердженням сторони захисту наявні в матеріалах кримінального провадження висновки почеркознавчих експертиз однозначно вказують на неналежність підпису прокурору ОСОБА_11 на обвинувальному акті, що свідчить про невідповідність його вимогам кримінально-процесуального закону та є підставою для повернення під час підготовчого судового засідання.

У даному кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування, у зв`язку з чим участь ОСОБА_10 як у підготовчому судовому засіданні так і під час розгл яду апеляційних скарг на ухвалу суду за результатами такого засідання не є обов`язковою, оскільки спеціальне досудове розслідування передбачає, що невідомо його місце проживання і він ухиляється від явки до органу досудового розслідування та суду.

Крім того, інтереси ОСОБА_10 у судовому засіданні представляли чотири захисники. Суд повідомляв його про дату та час апеляційного розгляду за останнім відомим місцем проживання, при цьому в судове засідання він не з`явився.

Від захисника ОСОБА_12 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Заслухавши думку прокурора та захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , колегія суддів постановила розглянути скаргу у відсутність обвинуваченого та захисника ОСОБА_12 .

За результатами розгляду апеляційної скарги за участю прокурора та захисників, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт затверджується прокурором та підписується ним.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, серед іншого, такі рішення:

-повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу;

-призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.4 ст.369 КК України, суд виходив з того, що він не затверджений та не підписаний прокурором, оскільки підписи від імені зазначеного у ньому прокурора ОСОБА_11 виконані іншою особою. Це підтверджується дослідженими у судовому засіданні висновками почеркознавчих експертиз, наданих стороною захисту.

Однак колегія суддів не погоджується з таким рішенням та вважає, що воно ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обвинувальному акті зазначена посада прокурора; орган прокуратури, в якому він працює; його прізвище та ініціали. Ці обставини сторонами не заперечуються.

Також обвинувальний акт біля прізвища прокурора містить підписи щодо його затвердження та підписання.

Суд перевірив та встановив, що ОСОБА_11 наділений статусом процесуального прокурора у кримінальному провадженні і має повноваження затверджувати та підписувати обвинувальний акт.

Таким чином, обвинувальний акт містить достатні відомості про прокурора, який його затвердив і підписав, а тому він відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Параграф ІІ глави 4 КПК України (ст.ст. 91-94) визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; обов`язок їх доказування; порядок збирання доказів та їх оцінки.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зміст зазначених положень кримінального процесуального закону дає достатні підстави для висновку про те, що справжність підпису прокурора на обвинувальному акті, так само як і будь-якого іншого учасника кримінального провадження на процесуальному документі, що подається від його імені, не відноситься до предмету доказування. Прокурор не тільки не повинен доказувати належність йому підпису на своєму процесуальному рішенні, зокрема, обвинувальному акті, він взагалі позбавлений такої можливості.

Якщо припустити зворотне, то судовий процес у значній мірі можна спрямувати на дослідження справжності підписів учасників кримінального провадження на процесуальних документах, з якими вони звертаються до суду, що ускладнить або унеможливить розгляд кримінальної справи по суті та суперечить завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Колегія суддів переконана, що повернення обвинувального акта з підстав не підписання його прокурором може мати місце тільки у випадку відсутності на ньому підпису прокурора або його підроблення чи службового підроблення. Останнє має бути встановлено вироком суду.

В інших випадках, зокрема, якщо зазначений в обвинувальному акті прокурор насправді не підписував обвинувальний акт та не згоден з ним, він має право відмовитися від підтримання обвинувачення в суді, що має наслідком закриття кримінального провадження.

Повернення прокурору обвинувального акта з причин не справжності його підпису на ньому, проти волі прокурора, не відповідає вимогам ст.314 КПК України, порушує право прокурора на звернення до суду з обвинувальним актом.

Виходячи з цього, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_10 . Доводи прокурора про неповноту та неправильність висновків почеркознавчих експертиз, так само як і заперечення сторони захисту про доведеність належності підпису на обвинувальному акті не прокурору ОСОБА_13 , колегія суддів відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення апеляційної скарги, виходять за межі предмету апеляційного розгляду з зазначених вище причин.

Керуючись ст.ст. 84, 110, 291, 314, 407, 418 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19 жовтня 2022 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000473 від 28.07.2020 скасувати.

Кримінальне провадження направити до Вищого антикорупційного суду для нового розгляду обвинувального акта у тому ж складі суду, починаючи зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3