27.10.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/339/21
Провадження № 1-в/533/27/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання (подання) Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. П`ятницьке Печенізького району Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта неповна середня, не працююча, засуджена вироком Печенізького районного суду Харківської області від 17.09.2020 за ч. 3 ст. 297 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі встановленням іспитового строку 2 роки,
-про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печенізького районного суду Харківської області перебувало клопотання Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання.
Ухвалою суду від 19.09.2022 прийнято до свого провадження клопотання Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування покарання, призначеного вироком Печенізького районного суду Харківської області від 17.09.2020.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 , засуджена вироком Печенізького районного суду Харківської області від 17.09.2020 за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, грубо порушує вимоги ч. 1 ст. 166 КВК України, та не має наміру і бажання ставати на шлях виправлення, що може призвести до вчинення засудженою нових правопорушень. Перебуваючи на обліку Чугуївського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з 26 жовтня 2020 рокузасуджена ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативного боку.

04 листопада 2020 року засудженій в повній мірі було роз`яснено вирок Печенізького районного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року та порядок і умови звільнення від відбування покарання з випробуванням. Також були роз`яснені обов`язки, покладені на неї вироком суду. Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 17.11.2020 ОСОБА_3 було призначено дні, установлені для реєстрації і - перший вівторок кожного місяця. Але у період іспитового строку засуджена не з`являлася для реєстрації до органу пробації 05.10.2021 без поважних причин. У подальшому, після винесення 23.10.2021 письмового попередження, ОСОБА_3 на шлях виправлення не стала та не з`явилася для реєстрації 02.11.2021 без поважних причин, виправдних документів не надала.
Також, орган пробації стверджував, що засуджена ОСОБА_3 неодноразово вчиняла адміністративні правопорушення відносно неї було складено адміністративні постанови, а саме:
- 17.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП Печенізьким ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області до адміністративного стягнення у виді попередження;
- 24.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127 КУпАП Печенізьким ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області до адміністративного стягнення у виді попередження.
- 06.05.2021 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 175-1 КУпАП СПД № 1 (смт. Печеніги) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області;
- 06.05.2021 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП СПД № І (смт. Печеніги) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.
15.07.2021 за № 24/34/2373-21, 19.10.2021 за № 24/34/3403-21 та 02.12.2021 за № 24/34/3952-21до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області було направлено запити на копії постанов, які на даний час до Чугуївського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не надійшли.
Вищевикладене, на думку органу пробації, свідчить про те, що засуджена ОСОБА_3 грубо порушує вимоги ч. 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України та не має наміру і бажання ставати на шлях виправлення, що може призвести до вчинення засудженою нових правопорушень.
Представник Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без участі представника органу пробації у зв`язку з введенням військового стану в Україні, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд подання органу пробації без участі прокурора, проти задоволення подання не заперечував.

Засуджена у судове засідання не з`явилася, свою позицію не висловила.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд уважає за можливе розглянути клопотання органу пробації за відсутності представника органу пробації, прокурора та засудженої, оскільки їх участь не визнавалася судом обов`язковою та їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає проведенню судового засідання. Крім того, суд ураховує, що під час воєнного стану прибуття учасників судового засідання до суду, що віддалений від їх місця проживання, роботи, значно ускладнюється.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженої, встановив таке.
Вироком Печенізького районного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року (а.о.с. 3-6) ОСОБА_3 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначено їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Згідно ст. 76 КК України на засуджену покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Засуджена була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, що підтверджується відповідною підпискою від 04.11.2020 (а.о.с. 15).

Постановою від 04.11.2020 засудженій було встановлено дні явки на реєстрацію другий та третій вівторок кожного місяця (а.о.с. 22).

Постановою від 17.11.2020 засудженій було встановлено дні явки на реєстрацію перший вівторок кожного місяця (а.о.с. 39).

05.10.2021 та 02.11.2021 засуджена не з`явилася на реєстрацію, що підтверджується листком реєстрації (а.о.с. 23).

Під час іспитового строку ОСОБА_3 двічі притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме:
- 17.09.2020 - за ч.1 ст. 127 КУпАП (за перехід проїзної частини у невстановленому місці) до адміністративного стягнення у виді попередження (а.о.с. 54);
- 24.09.2020 - за ч.1 ст. 127 КУпАП (за пересування посередині проїзної частини) до адміністративного стягнення у виді попередження (а.о.с. 55).
Також, з клопотання органу пробації вбачається, що засуджена притягувалася до адміністративної відповідальності:
- 06.05.2021 - за ч.1 ст. 175-1 КУпАП;
- 06.05.2021 - за ч.1 ст. 178 КУпАП.
За не виконання обов`язків, покладених на засуджену вироком суду, до ОСОБА_3 23.10.2021 року було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 101)., якими засуджена була попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що призвели до адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 (79,104) КК України.

Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області 03.06.2021 № 02-25/1066 компрометуючі матеріали на засуджену відсутні (а.о.с. 80).

Отже, судом встановлено, що за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації засуджена порушила обов`язки, покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України, а саме двічі без поважних причин не з`явилась у встановлені дні явки для реєстрації до Чугуївського районного відділу № 3Державної установи «Центр пробації» в Харківській області - 05.10.2021 та 02.11.2021 та двічі була притягнута до адміністративної відповідальності 17.09.2020 та 24.09.2020. Доказів вчинення двох адміністративних правопорушень 06.05.2021 та доказів притягнення до адміністративної відповідальності за них ОСОБА_3 матеріали особової справи не містять.
У відповідності до пункту 8 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

А згідно із частиною першою статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до положень частини другої статті 78 КК України, статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України (далі КВК України) та статті 537 КПК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК.

В свою чергу, виходячи із змісту статті 166 КВК підставою для відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, є наявність таких самостійних порушень з боку засудженого, як:

1) ситуація, коли засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;

2) ситуація, коли засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 2-4 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Підпунктом 3 п. 3 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 року за № 120/33091, визначено, що уразі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Отже, для внесення до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання уповноважений орган з питань пробації повинен встановити факт невиконання обов`язків або вчинення засудженим адміністративних правопорушень після такого попередження, інакше сенс попередження втрачається.

У клопотанні органу пробації засудженій у якості підстав для скасування звільнення від відбування покарання ставиться в провину допущення двох неявок на реєстрацію (05.10.2021, 02.11.2021) та вчинення чотирьох правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення (17.09.2020, 24.09.2020, 06.05.2021, 06.05.2021).

Між тим, після попередження засудженої про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням (23.10.2021) засуджена один раз не з`явилася на реєстрацію (02.11.2021). Факт неявки на реєстрацію 05.10.2021 суд не враховує, оскільки таке відбулося до застосування до засудженої письмового попередження від 23.10.2021. Доказів вчинення засудженою двох адміністративних правопорушень в один день (06.05.2021) за ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 178 КУпАП особова справа засудженої не містить, отже суд також не вважає доведеним факт вчинення засудженою таких адміністративних правопорушень. Факти вчинення засудженою адміністративних правопорушень 17.09.2020 та 24.09.2020, які є доведеними, суд бере до уваги, але вважає, що вчиненні засудженою правопорушення є малозначними, що зокрема підтверджується й стягненнями у виді попередження, застосованими до засудженої. Та такі правопорушення (ст. 127 КУпАП порушення правил дорожнього руху пішоходами…) не є такими, що беззаперечно свідчать про небажання засудженої стати на шлях виправлення. Крім того, вчинення усіх правопорушень відбулося засудженої до попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання.

Отже, у ситуації, що розглядається, судом встановлено, а органом пробації доведено, що засуджена допустила дві неявки на реєстрацію до органу пробації, один з яких - після попередження засудженої про можливість скасування звільнення від відбування покарання, а один - до оголошення засудженій попередження про скасування звільнення від відбування покарання. Також засуджену двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху пішоходами.

Підставними та належним чином обґрунтованими є обвинувачення органу пробації засудженої у неявці на реєстрацію 02.11.2021 (після застосування попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням від 23.10.2022), а також два правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення у виді попереджень.

У даних правовідносинах суд ураховує, що справедливість є однією з основних засад права та складовою принципу верховенства права, вона є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Вона розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Тому при вирішені питання про можливість скасування іспитового строку судом беруться до уваги індивідуальні особливості засудженого, поведінка в даному конкретному випадку, те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності самого скасування іспитового строку діям вчиненим засудженим, де категорія справедливості передбачає, що таке скасування іспитового строку повинно бути домірним поведінці засудженого, яка в даному випадку за своїм характером не свідчить безумовно про його небажання стати на шлях виправлення.

Саме справедливе застосування норм права це передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачені законом підстави для скасування іспитового строку та правові наслідки його скасування відповідатимуть один одному, а й те, що в даному випадку повинно бути справедливе співвідношення із тяжкістю наслідків та підставами, які покладені в основу для скасування іспитового строку.

Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням принципу верховенства права, що вимагає втілення у правозастосовну діяльність ідей справедливості, зважаючи на те, що засуджена під час іспитового строку нових кримінальних правопорушень не вчинила; а вчиненні нею адміністративні правопорушення, що полягали у переході нею проїзної частини у невстановлених місцях, не можуть бути беззаперечною підставою для позбавлення особи волі, суд не вбачає вагомих підстав для скасування засудженій ОСОБА_3 призначеного судом звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд погоджується з органом пробації, що неявка засудженого на реєстрацію у визначені дні є порушенням обов`язків, встановлених судом та законом (ч. 1 ст. 9 КВК України), так само як і систематичне вчинення адміністративних правопорушень може свідчити про небажання особи виправитися. У той же час, у даній справі встановлені судом факти та обставини, на думку суду, не свідчить про злісне невиконання засудженою покладених на неї обов`язків та її небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, обираючи такий підхід, суд звертає увагу, що в такому випадку суд реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи, на чому наголошував і Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, статтями 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 - відмовити.

Копію ухвали направити до Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, прокурору та засудженій для відома та ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1