У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000480 від 06.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000480 від 06.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

На адресу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Полтавській області надійшла заява від директора ТОВ «Хімагростеп» (код за ) про те, що службові особи ТОВ «ВВМ Трейдінг», зловживаючи службовим становищем заволоділи грошовими коштами ТОВ «Хімагростеп» на загальну суму 15 100 000 грн.

Так, ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО» відповідно до договору поставки замовив у ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» добриво азотно-фосфорно-калійне Suprofos 12 NPK у кількості 1826 тон на суму 37 889 500 грн. В свою чергу, зазначені добрива ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» у відповідності до договору №1702/2022/ПП від 17.02.2022 та додатку №2 від 23.06.2022 мало поставити ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» (код за ).

ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» здійснило перерахування грошових коштів по вищевказаному договору на рахунок ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» в загальній сумі 15 100 000 грн.: 24.06.2022 в сумі 100 000 грн., 30.06.2022 в сумі 10 000 000 грн., 01.07.2022 в сумі 5 000 000 грн., оплативши 665,5 тон добрив відповідно до ціни договору. З вказаних грошових коштів 10 000 000 грн. були коштами ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО», які були перераховані даним підприємством 01.07.2022.

У зв`язку зі скрутною ситуацією та відмови від поставки неоплачуваної частини ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО», листом ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» було повідомлено про те, що ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» не взмозі виконати в повному об`ємі зобов`язанні по договору та просить здійснити відвантаження оплаченого товару або повернення грошових коштів, на що було відмовлено, зсилаючись на оплату згідно договору. Проте наявність оплачених добрив підтверджується з/д накладними, де чітко вказано, що власником вантажу є ТОВ «ХІМАГРОСТЕП».

В подальшому ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» здійснили переадресацію вагонів з вантажем ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» до станції Фастів та розвантажили їх на складі ТОВ «Агроміксактив», яке взагалі не має жодного відношення до вказаних добрив, при тому, що згідно транспортних інструкцій, місцями розвантаження були ст. Супрунівка, Півд. Зал. Та ст. Ромни, Півд. Зал.

Виходячи з вищевикладеного, службові особи ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ», зловживаючи службовим становищем заволоділи грошовими коштами ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» в сумі 15 100 000 грн., які були перераховані для постачання добрива.

Встановлено, що ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» (код за ) зареєстроване за адресою: м. Суми, вул. Сумсько-київських дивізій, буд. 24, офіс 13, користується складами, що розташовані за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122Д, що підтверджується інформацією викладеному в офіційному сайті та додатком №2 від 07.04.2021 до договору поставки №1903/2021/ПП, відповідно до якого поставка товару здійснювалася до м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122 Д.

Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122 Д, відсутні.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що склади розташовані за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122Д належать ТОВ «Л-ТРАНС» (). Директором вказаного підприємства є ОСОБА_4 , а власником ОСОБА_5 .

Виходячи з вищевказаного, можна дійти до висновку, що у складських приміщеннях за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122Д, де здійснює свою діяльність ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» може зберігатися первинна бухгалтерська документація щодо походження та реалізації добрива азотно-фосфорно-калійне Suprofos 12 NPK (S) 4-12-12 (25), а також і дане добриво.

Так, 17 листопада 2022 року з дозволу директора ТОВ «Л-ТРАНС» () ОСОБА_4 слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 проведений огляд складської території, розташованої за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122Д.

Оглядом території виявлено мінеральні добрива марки «MagSull», які лежать на землі насипом в білих мішках біг-бег загальною масою 350 тон, і зі слів власника складської території ОСОБА_5 , належать підприємству ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» (код за ).

Під час проведення огляду було вилучено мінеральні добрила марки «MagSull» в білих мішках біг-бег загальною масою 350 тон, з яких відібрано два зразки міндобрив, які поміщені до двох полімерних пакетів, опечатаних та скріплених підписами учасників слідчої дії.

Вилучені в ході огляду мінеральні добрила марки «MagSull» в білих мішках біг-бег загальною масою 350 тон за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122Д, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Зазначені мінеральні добрива марки «MagSull» в білих мішках біг-бег загальною масою 350 тон є предметом злочину, тому мають значення речових доказів для кримінального провадження та визнані такими постановою слідчого від 18.11.2022 року та приєднані до матеріалів кримінального провадження.
Таким чином, вилучені мінеральні добрива є тимчасово вилученим майном, яке має доказове значення у кримінальному проваджені.
На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР (а.с.4) вбачається, що на адресу СУ ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява директора ТОВ «Хімагростеп» ОСОБА_7 про те, що службові особи ТОВ «ВВМ Трейдінг» зловживаючи службовим становищем, заволоділи грошовими коштами ТОВ «Хімагростеп.

17 листопада 2022 року з дозволу директора ТОВ «Л-ТРАНС» () ОСОБА_4 слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 проведений огляд складської території, розташованої за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122Д.

Оглядом території виявлено мінеральні добрива марки «MagSull», які лежать на землі насипом в білих мішках біг-бег загальною масою 350 тон, і зі слів власника складської території ОСОБА_5 , належать підприємству ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» (код за ).

Під час проведення огляду було вилучено мінеральні добрила марки «MagSull» в білих мішках біг-бег загальною масою 350 тон, з яких відібрано два зразки міндобрив, які поміщені до двох полімерних пакетів, опечатаних та скріплених підписами учасників слідчої дії.

Вилучені в ході огляду мінеральні добрила марки «MagSull» в білих мішках біг-бег загальною масою 350 тон за адресою: Волинська область, м. Любомль, вул. 1-го Травня, 122Д, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У клопотанні не йдеться про арешт майна з метою конфіскації як виду покарання. Цивільний позов по справі також не заявлено. Також слідчим не надано й доказів, які б давали достатні підстави вважати, що вилучене майно підлягатиме спеціальній конфіскації.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України якщо метою арешту є збереження речових доказів, то такий арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, слідчим не наведено переконливих тверджень з приводу того, що вилучене під час проведення огляду майно,відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України, в контексті предмета розслідування та внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей.
Крім того, слідчим не зазначено достатніх підстав вважати, що із залученням вказаного майна для досягнення цілей кримінального провадження потрібно проводити в подальшому будь-які слідчі та процесуальні дії, що обумовлюють необхідність обмеження (арешту) у виді відповідних заборон щодо цього майна.

У даному випадку необхідно також зазначити, що на теперішній час відносно власника майна досудове розслідування не ведеться, будь-яких даних щодо його причетності до вказаних дій та кримінального провадження в цілому в клопотанні не зазначено, й не надано відповідного підтвердження.

Сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна, зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Однак будь-які обґрунтування з цього приводу слідчим не представлені, а наведені обставини щодо значення майна як речового доказу, який можливо використати в межах даного кримінального провадження, не підтверджуються належними і допустимими доказами, а також доводами, які б можна було вважати переконливими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже, з доданих слідчим до свого клопотання доказів не вбачається доведеність необхідності арешту та наявність заявлених у клопотанні ризиків, а так само значення вказаного майна для досягнення цілей у кримінальному провадженні.

Слідчим всупереч вимог ст.173 КПК України належним чином не обґрунтовано підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а також відповідність такого майна критеріям, передбаченим ст.ст.98, 170 КПК України, і необхідності накладення арешту на таке майно.

В силу статті 41 Конституції України, статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається - так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69). Тому, навіть сам факт тривалого тримання майна у випадку якщо таке тримання є безпідставним, може бути порушенням статті 1 Протоколу 1 Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.16 КПК України, обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Беручи до уваги викладене, а також проаналізувавши наведені у клопотанні доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя дійшов до висновку про недоведеність і необґрунтованість клопотання слідчого, оскільки останнім в розумінні вимог ст.132 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а отже не доведено необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, доцільності обмеження у такий спосіб права власності, а також необхідності накладення арешту на вказане майно.

Клопотання є передчасним і такий вид забезпечення на даній стадії досудового розслідування, за відсутності достатніх правових підстав, не відповідає критерію співрозмірності та завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України.

Відтак, за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, відсутні правові підстави для вжиття ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000480 від 06.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8 ОСОБА_9