У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2022 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022 (справа № 308/16071/22), у рамках кримінального провадження № 0000192, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022 (справа № 308/16071/22), у рамках кримінального провадження № 0000192, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат посилається на те, що слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 , розглянувши 19.12.2022 клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 07.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, наклала арешт на майно, вилучене під час проведення огляду (за правилами обшуку) в проміжку часу з 20 год. 20 хв. до 23 год. 07 хв. 09.12.2022, ділянки місцевості, що знаходиться перед в`їздом на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:001:0082, на якій на момент огляду знаходився автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, а саме на: 15000 (п`ятнадцять тисяч) купюр номіналами по 200 гривень кожна на загальну суму 3000000 (три мільйони) гривень; блокнот з чорновими записами; картонну коробку з двома приладами схожими на складові частині приладу «ІВох»; 2000 (дві тисячі) купюр номіналом по 100 доларів США кожна на загальну суму 200 000 (двісті тисяч) доларів США.

Зазначає, що 15000 купюр номіналами по 200 гривень кожна на загальну суму 3000000 гривень, блокнот, картонну коробку з двома приладами, схожими на складові частині приладу «ІВох», було вилучено у ОСОБА_5 , і яке належить ФОП ОСОБА_8 , який згідно з договором оренди прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , встановив чотири платіжні термінали для організації підприємницької діяльності у сфері надання фінансових послуг населенню. ФОП ОСОБА_8 ввірив майно у володіння ОСОБА_5 , який несе відповідальність за збереження майна, тим самим є законним володільцем майна, ввіреного йому ФОП ОСОБА_8 . Інше майно 2000 купюр номіналом по 100 доларів США кожна на загальну суму 200000 доларів США, які вилучені від ОСОБА_9 , належать їй.

Адвокат зауважує, що ОСОБА_5 не був присутній під час розгляду клопотання про арешт майна, а тому відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України він як володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Законний володілець майна ОСОБА_5 , який володіє майном у законний спосіб, не заперечує проти проведення досудового розслідування та встановлення істини у справі, але разом з тим заперечує проти тривалого позбавлення його права користування належним йому майном.

Наголошує, що органом досудового розслідування під час огляду за правилами обшуку та вилучення майна не з`ясовано його походження та підстави володіння таким майном, слідчим передчасно було прийнято рішення про вилучення виявленого майна під час огляду. Зокрема, слідчий не взяв до уваги те, що вищевказані платіжні термінали були встановлені ФОП ОСОБА_8 на підставі договору оренди № 501 від 17.08.2022, згідно з яким ОСОБА_5 передав в оренду частину прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 . Господарська діяльність ФОП ОСОБА_8 якраз і пов`язана із наданням фінансових послуг населенню шляхом внесення грошових коштів через платіжний термінал на рахунки інших контрагентів.

За таких обставин, адвокат вважає, що арешт на вилучене майно під час обшуку накладено необґрунтовано і потреби утримувати його в подальшому немає, а тому слід повернути його особі, у якої його вилучено.

На підставі наведеного, адвокат просить скасувати арешт майна, накладений слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 07.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, згідно з ухвалою слідчого судді від 19.12.2022, яке вилучене під час проведення огляду (за правилами обшуку) в проміжку часу з 20 год. 20 хв. по 23 год. 07 хв. 09.12.2022, ділянки місцевості, що знаходиться перед в`їздом на територію домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:001:0082, на якій на момент огляду знаходився автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, а саме на: 15000 (п`ятнадцять тисяч) купюр номіналами по 200 гривень кожна на загальну суму 3000000 (три мільйони) гривень; блокнот з чорновими записами; картонну коробку з двома приладами схожими на складові частині приладу «ІВох». Також адвокат просить повернути вилучене майно законному володільцю особі, в якої його вилучено, ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та долучені до нього матеріали.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти поданого клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши адвоката та прокурора, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000192, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 07.07.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом того, що до відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від працівників Управління СБУ в Закарпатській області, яким встановлено, що невстановлені особи у період з 24.02.2022 по теперішній час через карткові рахунки підставних фізичних осіб регулярно здійснюють фінансові операції зі зняття іноземної валюти у еквіваленті понад 50000 грн. через банкомати у країнах ЄС. Наслідком здійснення таких дій є заволодіння коштами державних банківський установ України, які за власні фінансові ресурси відшкодовують курсові різниці іноземних валют, що своєю чергою є протиправним заробітком організаторів вищезазначеного механізму.

Під час досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження, у проміжку часу з 12 год. 45 хв. до 18 год. 46 хв. 10.12.2022, старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2022 (справа № 308/16071/22), за участі працівників управління Служби безпеки України в Закарпатській області та управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, проведено обшук домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:001:0082.

Крім того, під час проведення вищезазначеної слідчої дії до правоохоронних органів надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи з приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:001:0082, винесли грошові кошти, набуті ймовірно злочинним шляхом, до транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, з метою уникнення їх відшукання правоохоронними органами.

У зв`язку з чим, а також відповідно до наданої заяви-згоди на проведення огляду транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, в проміжку часу з 20 год. 20 хв. до 23 год. 07 хв. 09.12.2022 проведено огляд (за правилами обшуку) ділянки місцевості, що знаходиться перед в`їздом на територію домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:001:0082, на якій на момент огляду знаходилися автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, а також карета швидкої допомоги.

Під час проведення вищезазначеної слідчої дії виявлено та у подальшому вилучено:

в автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору: 15000 (п`ятнадцять тисяч) купюр номіналами по 200 гривень кожна на загальну суму 3000000 (три мільйони) гривень; блокнот з чорновими записами; картонну коробку з двома приладами, схожими на складові частині приладу «IBox»;

в кареті швидкої допомоги при особистому огляді ОСОБА_9 з сумки чорного кольору 2000 (дві тисячі) купюр номіналом по 100 доларів США кожна на загальну суму 200000 (двісті тисяч) доларів США;

транспортний засіб, який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 98 КПК України зазначене майно визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Перед початком зазначеної слідчої дії особа жіночої статі похилого віку, якою, як надалі було встановлено, є ОСОБА_9 , підбігла до автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору та вихопила з неї сумку чорного кольору, в якій, як раніше було зазначено, знаходилися 200000 (двісті тисяч) доларів США.

Автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане майно постановою слідчого визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді від 16.12.2022 стороні обвинувачення надано дозвіл на проведення огляду за правилами обшуку, що був проведений 09.12.2022, а саме, ділянки місцевості, що знаходиться перед в`їздом на територію домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:001:0082, на якій на момент огляду знаходилися автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, а також карета швидкої допомоги.

Вказані обставини встановлені ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022 (справа № 308/16071/22), згідно з якою частково задоволено клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 07.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, та постановлено накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду (за правилами обшуку) в проміжку часу з 20 год. 20 хв. до 23 год. 07 хв. 09.12.2022, ділянки місцевості, що знаходиться перед в`їздом на територію домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:001:0082, на якій на момент огляду знаходився автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, а саме на: 15000 (п`ятнадцять тисяч) купюр номіналами по 200 гривень кожна на загальну суму 3000000 (три мільйони) гривень; блокнот з чорновими записами; картонну коробку з двома приладами схожими на складові частині приладу «IBox»; 2000 (дві тисячі) купюр номіналом по 100 доларів США кожна на загальну суму 200000 (двісті тисяч) доларів США. Транспортний засіб, який перебуває в користуванні ОСОБА_12 , марки «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з НОМЕР_2 , та власником якого є ОСОБА_11 , постановлено повернути власнику, фактичному володільцю або їх представнику за дорученням. У решті вимог клопотання відмовлено.

За змістом вказаної ухвали, задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчому судді доведено необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Матеріалами клопотання про скасування арешту майна встановлено, що 17.08.2022 між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_5 укладено договір оренди № 501, відповідно до умов якого сторони здійснюють на підставі вибору організаційних і правових форм співробітництва діяльність за наступним напрямом: з метою розширення спектру надання фінансових послуг населенню ФОП ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . Прибудинкова територія надається для встановлення чотирьох платіжних терміналів (п. 1).

Строк дії договору починає свій перебіг з моменту підписання акту прийому-передачі прилеглої території і діє 12 місяців. Якщо жодна із сторін не заявить письмово про припинення дії договору до збігу строку його дії, то договір вважається пролонгованим на тих самих умовах і тон же строк (п. 3).

Пунктом 4 договору оренди визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, орендодавець зобов`язаний: надати прибудинкову територію орендарю за актом прийому-передачі прилеглої території у стані належному відповідно до умов даного договору, його призначенню та придатності для експлуатації; на момент укладання договору надати орендарю копії всіх необхідних документів, що підтверджують право власності орендодавця на приладу територію та копії документів про державну реєстрацію і статус платника податків орендодавця; протягом всього строку оренди забезпечувати вільний доступ користувачів, а також співробітників орендаря за встановленою системою допуску, у тому числі ремонтних бригад та іншого обслуговуючого персоналу орендаря, до терміналу, а також інші умови, необхідні для нормальної експлуатації терміналу, відповідно до його призначення; надати розетку, яка повинна відповідати вимогам електричної безпеки, заземлення, що забезпечує безпечну експлуатацію, підключеного терміналу.

Орендодавець має право: здійснювати контроль за виконанням умов даного договору; не пізніше ніж за один місяць письмово повідомити орендаря про дострокове розірвання договору.

Орендар зобов`язаний: не пізніше ніж за один місяць письмово повідомити орендодавця про вивільнення орендованої площі, як у зв`язку із закінченням строку закінченню договору, так і при його достроковому звільненні; за свій рахунок і своїми силами встановити термінал, підтримувати його працездатність, при необхідності забезпечити надання всієї дозвільної документації

Орендар має право: по закінченню строку договору чи при його достроковому розірванні, вилучити здійснені ним поліпшення, які можуть бути виділені без шкоди від конструкції майна орендодавця; здійснювати заміну терміналу. Орендар зобов`язується погодити її з орендодавцем і у встановленому порядку оформити дозвільну документацію.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 21.12.2022 до основного виду діяльності ФОП ОСОБА_8 , який зареєстрований 25.01.2011, належить надання інших допоміжних комерційних послуг, а серед додаткових надання в оренду інших машин, устаткування та товарів.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В той же час, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Крім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Слідчий суддя зазначає, що використання електронно-обчислювальної техніки для неправомірного заволодіння чужим майном утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за ознаками якого здійснюється досудове розслідування у рамках кримінального провадження № 0000192, лише тоді, коли винна особа здійснює викрадення шляхом обману чи зловживання довірою. Обман при вчиненні цього злочину може виразитися у застосуванні програмних засобів, які дають змогу винному будь-яким чином (шляхом відшукання випадкових цифр, паролів тощо) здійснити несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається чи обробляється в автоматизованих системах, щоб ввести в оману автоматизовану систему і видати себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»). Проникнувши у такий спосіб до відповідної електронної системи, винний здійснює ті чи інші операції, як це робив би той, хто має на це право. При цьому він може вплинути на процес обробки інформації, перекрутити її зміст, чи знищити, задати необхідну для заволодіння майном чи правом на нього команду, налагодити систему так, щоб вона функціонувала в режимі, який би забезпечив винному або іншим особам незаконне отримання чужого майна чи права на нього. Суть шахрайського обману при цьому залишається незмінною, з тією лише особливістю, що реалізується він за допомогою використання електронно-обчислювальної техніки, що потребує наявності відповідних знань, рівня підготовки, навичок. Зловживання довірою як спосіб шахрайства при незаконних операціях з використанням електронно-обчислювальної техніки має місце тоді, коли винна особа в результаті довірчих відносин (у зв`язку з виконанням службових обов`язків, дружніми стосунками з потерпілим тощо) має вільний доступ до здійснення відповідних операції і недобросовісно використовує ці відносини для неправомірного заволодіння чужим майном чи правом на нього.

З наявних матеріалів клопотання вбачається, що протягом досудового розслідування не встановлено, що вилучене майно, на яке накладено арешт, є предметом злочину чи отримано незаконним шляхом, протилежного стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено.

Стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для арешту вилученого майна, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу (відомості про кримінальне провадження № 0000192 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2022), незважаючи на те, що майно визнано речовим доказом.

Також слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що в кримінальному провадженні № 0000192 підозра жодній особі не пред`являлася.

Отже, відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на вилучене майно, що належать ОСОБА_5 .

За встановлених обставин, виходячи з доданих адвокатом до даного клопотання про скасування арешту майна документів, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучене майно, яке належить ОСОБА_5 , не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи викладене, підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна спростовується, а також беручи до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як прокурор не представив слідчому судді належних доказів для необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати частково арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022 (справа № 308/16071/22), у рамках даного кримінального провадження, а саме на: 15000 (п`ятнадцять тисяч) купюр номіналами по 200 гривень кожна на загальну суму 3000000 (три мільйони) гривень; блокнот з чорновими записами; картонну коробку з двома приладами схожими на складові частині приладу «IBox».

Щодо вимоги адвоката у клопотанні про повернення вилученого майна законному володільцю ОСОБА_5 слідчий суддя зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Враховуючи, що при скасуванні арешту майна у порядку ст. 174 КПК України таке майно якнайшвидше повертається його володільцю, наведений обов`язок безпосередньо виникає в результаті скасування арешту майна та не відноситься до повноважень слідчого судді в межах даного судового розгляду і тому не повинен окремо визначатися слідчим суддею.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати частково арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2022 (справа № 308/16071/22), у рамках кримінального провадження № 0000192, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме на:

15000 (п`ятнадцять тисяч) купюр номіналами по 200 гривень кожна на загальну суму 3000000 (три мільйони) гривень;

блокнот з чорновими записами;

картонну коробку з двома приладами схожими на складові частині приладу «IBox».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 26 грудня 2022 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1