ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1257/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/245/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 9 березня 2023 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 травня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 107360 грн. -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

7 березня 2023 року у приблизний період часу з 11 год. 30 хв. по 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на несення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , діючи умисно, з причини раптово виниклих неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_10 чисельні удари ногами та кулаками рук в область голови, тулуба та кінцівок, чим спричини тяжку черепно-мозкову травму, забій головного мозку тяжкого ступеню, гостру субдуральну гематому праворуч, дислокаційний синдром, забій м`яких тканин тулуба та кінцівок, які кваліфікуються к тяжке тілесне ушкодження за ознаками небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто, умисному тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

8 березня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 5).

8 березня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 31-33).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, яким застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, - у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що він має міцні соціальні зв`язки зі своєю цивільною дружиною, яка на даний час є вагітною від нього та потребує догляду та лікування, має постійне місце проживання та неофіційне працевлаштування зі стабільним джерелом доходу, який складає 7000 грн. на місяць.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить змінити оскаржувану ухвалу та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ризики, на які послався прокурор і на які послався суд, постановляючи оскаржувану ухвалу є умовними і мають гіпотетичний характер.

Зазначає, що ризик ухилення від слідства та суду спростовується тим, що сторона обвинувачення не надала жодних доказів ухилення ОСОБА_7 від слідства та суду як у даному кримінальному провадженні так і в минулому.

Вважає, що факт заміни в 2019 році умовного покарання на реальне не може сам по собі свідчити про ухилення від слідства і суду в даному кримінальному провадженні.

Зазначає, що ОСОБА_7 пояснив суду 9 березня 2023 року під час розгляду питання про запобіжний захід, що неявка на відмітку в 2019 році була пов`язана зі смертю батька.

Крім того вказує, що сторона захисту підтверджує умовність ризику ухилення від слідства і суду також і тим, що під час судового засідання 9 березня 2023 року з питання запобіжного заходу Хортицьким районним судом м. Запоріжжя робилась тривала перерва в засіданні, щоб надати ОСОБА_7 додатковий час зв`язатися зі своїми друзями і родичами, під час якої ОСОБА_7 , який не був затриманий відпускали із зали і приміщення суду для вільного переміщення по території Хортицького району м. Запоріжжя із обов`язком через годину повернутися до суду.

Зауважує, що незважаючи на те, що деякий час ОСОБА_7 знаходився поза контролю поліції і мав всі можливості не повертатися, він повернувся до зали суду в обіцяний час.

Вказує, що ризик тиску на свідків і потерпілого спростовується тим, що будь-яких скарг, заяв від свідків та потерпілого не надходило.

Звертає увагу на те, що ризик скоювати нові злочини не може обґрунтовуватися однією судимістю у минулому, кількість притягнень до кримінальної відповідальності у минулому (один раз) і характер злочину (корисливий) не може свідчити про стійку кримінальну спрямованість особи. ОСОБА_7 , звільнившись з місць позбавлення волі, злочинів не скоював і не використовував злочинну діяльність як засіб забезпечення існування, навпаки він або неофіційно працював або отримував допомогу від сестри.

Крім того вказує, що ОСОБА_7 має соціальні зв`язки - друзів в м. Запоріжжі, сестру, яка проживає за кордоном і може утримувати його певний час до вироку суду.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 підтримав подані апеляційні скарги та вказав, що не може допомагати потерпілому, перебуваючи в СІЗО.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подані апеляційні скарги та вказав, що стороною обвинувачення не доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний не намагався переховуватися, скарг від потерпілого та свідків не надходило. Зауважив, що підозрюваний має тільки одну судимість.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вказав, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, підозрюваний раніше судимий та звільнившись в липні 2022 року з місць позбавлення волі, притягувався тричі до адміністративної відповідальності і знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Зазначив, що потерпілий наразі перебуває у комі після завданих підозрюваним тілесних ушкоджень, підозрюваний йому не допомагає, свідок повідомила про застосування насильства відносно неї підозрюваним.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який законом віднесено до тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 8 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя та здоровся особи, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність соціальних зв`язків, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, із матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, а місце реєстрації останнього знаходиться на тимчасово окупованій території, зокрема, у м. Мелітополі Запорізької області, що значно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що як випливає із протоколів допитів підозрюваного та свідка ОСОБА_11 , останні та потерпілий були знайомі між собою та разом мешкали в одній квартирі, у зв`язку із чим ОСОБА_7 будучи обізнаним про їх анкетні дані, про їх місце проживання може незаконно впливати на них шляхом погроз або залякувань, для зміни ними показань або для відмови від таких показань з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також колегія суддів вважає доведеним і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який обумовлюється тим, що ОСОБА_7 , будучі раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі 22 липня 2022 року, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, що свідчить про підвищений ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_7 не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені, а доводи з приводу їх відсутності неспроможними.

Доводи про те, що факт заміни в 2019 році умовного покарання ОСОБА_7 на реальне не може сам по собі свідчити про ухилення від слідства та суду в даному кримінальному провадженні і не беруться колегією суддів при встановленні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а лише враховується наявність судимості, яку має підозрюваний.

Посилання на те, що під час судового розгляду питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 робилась перерва в засіданні, надавався додатковий час підозрюваному, якого випускали із приміщення суду для вільного переміщення та він добровільно повертався в обіцяний час, не свідчать про відсутність ризику переховування, оскільки наявність такого ризику підтверджується іншими вагомими обставинами та доказами, які були вказані вище.

Зазначення в апеляційній скарзі про такі соціальні зв`язки підозрюваного, як друзі в м. Запоріжжя на думку апеляційного суду є неспроможними, оскільки особами, які свідчать про міцність соціальних зв`язків є особи, які безпосередньо з ним мешкають, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Посилання на наявність сестри у підозрюваного також не може свідчити про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, оскільки із апеляційної скарги випливає, що вона мешкає за кордоном.

Доводи про те, що підозрюваний має цивільну дружину, яка є вагітною не підтверджується жодними доказами та також не свідчить про наявність в нього міцних соціальних зв`язків, оскільки з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 випливає, що до затримання підозрюваного, вона мала з ним відносини, він мешкав разом з нею, проте, ОСОБА_7 було виписано тимчасовий заборонний припис, який забороняє йому наближатись до свідка. Крім того, із протоколу допиту свідка ОСОБА_11 вбачається, що вона видворила підозрюваного із своєї квартири та з ним проживати не бажає.

Тобто, всі доводи про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та місця проживання є неспроможними.

Всі інші доводи апеляційних скарг були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 9 березня 2023 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 травня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 107360 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 337/1257/23