У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні від 07 липня 2020 року № 0000118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201 КК України,

,В С Т А Н О В И В:

Прокурор Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна.

Згідно з частиною першою статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судове засідання, належним чином повідомлений слідчий, прокурор не з`явилися, про поважність причин неявки суду не повідомили.

Однак, 09 січня 2023 року слідча в ОВС слідчого управління ГУ СБУ в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 подала до канцелярії суду заяву, в якій просить клопотання про арешт майна повернути для доопрацювання.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, відповідно до положень частини четвертої статті 107 КПК України, у зв`язку з неявкою слідчого.

Вивчивши матеріали клопотання та подану заяву, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (частина третя стаття 26 КПК України).

Враховуючи принципи змагальності та диспозитивності кримінального процесу, визначених статтями 7, 22, 26 КПК України, а також письмову заяву слідчої про повернення клопотання для доопрацювання, слідчий суддя вважає, що остання не підтримує його вимоги, тому розгляд цього клопотання по суті є неможливим.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду клопотання про арешт майна, а питання про повернення такого клопотання за заявою слідчого чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано, тому в силу дії засади законності воно має бути врегульоване та вирішене за правилами застосування аналогії кримінального процесуального закону.

Так, згідно з частиною шостою статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність.

Частиною першою статті 26 КПК України визначено, що принцип диспозитивності полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи заяву слідчої про повернення клопотання для доопрацювання та принцип диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку про повернення клопотання прокурору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 26, 172, КПК України, слідчий суддя УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні від 07 липня 2020 року № 0000118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 201 КК України повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1