ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1958/22 Номер провадження 11-сс/814/1231/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві у кримінальному провадженні № 0000041 від 06.05.2021 за апеляційною скаргою прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна ТОВ «МИШЕМ».

За матеріалами клопотання, у провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 06.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим не надано доказів повідомлення колишнього директора ТОВ «МІШЕМ» про підозру, а відповідно набуття нею статусу підозрюваної, доказів, які б вказували на обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, доказів співмірності вартості майна розміру завданої шкоди, відсутністю на даний час у кримінальному провадженні цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої злочином.

В поданій прокурором апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, що належить ТОВ «МИШЕМ», а саме:

- коток дорожній марки «HAMM HD75» 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ,

- коток дорожній марки «AMMANN AV26-2» 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ,

- коток дорожній марки «BOMAG BW 120 АС-4» 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 ,

- коток дорожній марки «HAMM HD 90.4» 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 ,

- коток дорожній марки «HAMM HD090V» 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 ,

- коток дорожній марки «BOMAG BW138AC» 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_6 ,

- ексковатор-навантажувач марки «JCD ЗСХ» 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 ,

- ексковатор-навантажувач марки «JCB ЗСХ 14M3WM» 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_8 ,

- ексковатор-навантажувач марки «JCB ЗСХ S1TEMASTER» 2020 р.в., д.н.з. НОМЕР_9 ,

- ексковатор-навантажувач марки «JCB ЗСХ SITEMASTER» 2020 р.в., д.н.з. НОМЕР_10 ,

- міні-навантажувач марки «BOBCAT S630» 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_11 ,

- транспортний засіб марки DAF FT CF 85/410, д.н.з. НОМЕР_12 , номер шасі НОМЕР_13 , 2008 р.в.;

- напівпричіп марки ASCA S 319 DB, д.н.з. НОМЕР_14 , номер шасі НОМЕР_15 , 2008 р.в.;

- причіп марки ПГМФ 8304-02, д.н.з. НОМЕР_16 , номер шасі НОМЕР_17 , 2017 р.в.;

- напівпричіп марки PACTON TXD 339, д.н.з. НОМЕР_18 , номер шасі НОМЕР_19 , 2008 р.в.

Свої вимоги мотивує тим, що арешт майна, як захід забезпечення цивільного позову, не передбачає наявності самого позову.

Вартість майна під час досудового розслідування слідчим встановлювалася шляхом проведення огляду мережі інтернет та встановлено вартість аналогічного майна.

Вказує, що висновки слідчого суддів про відсутність доказів повідомлення ОСОБА_8 про підозру не відповідають дійсності, адже 22.08.2022 ОСОБА_8 , як директору ТОВ «МІШЕМ», повідомлено про підозру у вчиненні злочинів за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Прокурор вважає, що слідчий суддя помилково дійшов висновків про відсутність відомостей обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, доказів співмірності вартості майна розміру завданої шкоди.

Прокурор та захисник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, та просили розглядати провадження без їх участі.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням про накладення арешту на майно, в провадженні СВ ВП № 1 ХРУП №2 ГУНП у Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 06.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 , ч.4 ст. 191 КК України за фактом того, що протягом жовтня 2020 лютого 2021 років директор ТОВ «Мішем», будучи службовою особою, організувала виконання робіт щодо капітального ремонту внутрішньоквартальної дороги та тротуарів у м. Харкові, та зловживаючи службовим становищем, умисно, шляхом внесення недостовірних даних до офіційних документів, а також шляхом неналежного виконання договору виконання робіт, а саме невідповідність вартості виконаних робіт узгодженій проектно-кошторисній та фінансово-звітній документації, заволоділа бюджетними коштами.

22.08.2022 директору ТОВ «Мішем» ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Звертаючись із клопотання про накладення арешту на майно слідчий зазначив про необхідність накладення арешту на майно ТОВ «Мішем» з метою забезпечення цивільного позову, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак, слідчим жодним чином не доведені підстави вважати, що майно буде конфісковане для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, всупереч доводам клопотання, на даний час у кримінальному провадженні відсутні відомості про цивільний позов та розмір заподіяної шкоди.

Встановлено, що висновком судової економічної експертизи встановлено розмір шкоди на загальну суму 2608439,60 грн, у той час з наданої інформації про вартість майна, на яке прокурор просить накласти арешт, його вартість значно більша встановленої висновком завданої шкоди. Тобто, прокурором не доведено співрозмірність накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

Подання цивільного позову у майбутньому, не є підставою для накладення арешту на майно, та у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України в разі накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), на чому у клопотанні наполягає слідчий, має бути враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

В матеріалах клопотання мається повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, та з клопотання вбачається, що дане повідомлення направлено на адресу реєстрації ОСОБА_8 , проте будь-яких доказів того, що вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень суду не надають.

Таким чином слідчим у клопотанні, а прокурором в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі, жодним чином не доведено необхідності накладення арешту на зазначені транспортні засоби, існування ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а також того, що такий захід забезпечення є виправданим втручанням у права і свободи власників майна, про яких йдеться у клопотанні, та відповідає потребам досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 19 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВП ЕУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна ТОВ «МІШЕМ» - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

В ОСОБА_10