справа № 361/6541/22
провадження № 1-кп/361/707/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001145 від 08.06.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари, Київська область, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 21.07.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 12.10.2018 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 близько 03-20 години ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами, переслідуючи корисливий мотив та маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму вікна невстановленим досудовим розслідуванням предметом, проник до приміщення магазину, який розташований по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, належне ФОП ОСОБА_6 : 10 пачок цигарок «LD» вартістю 62,00 грн. кожна на суму 620,00 грн., 19 пачок цигарок «Rothmans» вартістю 64,99 грн. кожна на суму 1234,81 грн., 45 пачок цигарок «Winston» вартістю 71,00 грн. кожна на суму 3195,00 грн., 4 пачки цигарок «Marlboro» вартістю 75,00 грн. кожна на суму 300,00 грн., 9 пачок цигарок «Philip Morris» вартістю 62,00 грн. кожна на суму 558,00 грн., 4 пачки цигарок «Parlament» вартістю 79,00 грн. кожна на суму 316,00 грн., 3 пачки цигарок «Bond» вартістю 71,99 грн. кожна на суму 215,97 грн., 2 скляні пляшки бренді виноградний ординарний марки «Коблево» об`ємом 0,25 л вартістю 83,60 грн. за кожну на суму 167,20 грн., та, поклавши їх до спортивної сумки, після чого із викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши своїми умисними діями ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6606,98 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки з магазину вказаних вище товарів винуватим себе визнав повністю за викладених обставин. Повідомив, що після початку повномасштабної війни було важко знайти роботу щоб утримувати сім`ю, тому і скоїв крадіжку з метою продати в подальшому викрадені цигарки і купити продукти харчування. При цьому вказав, що дуже шкодує та щиро кається у вчиненому, просить суд його суворо не карати та не позбавляти його волі.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, вирок просить винести у відповідності до закону, на суворому покаранні не наполягає.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікуєйого умисні дії за викладеним фактом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

При призначенні у відповідності до ст. 65 КК України ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд, керуючись правосвідомістю,враховує вчинення обвинуваченим умисного, корисливого кримінального правопорушення, яке віднесене кримінальним Законом до тяжкого злочину, враховує громадську небезпеку вчиненого ОСОБА_4 діяння - посягання на право власності, однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Крім тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який був раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів (а.с.63-64), відбував покарання у виді позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе та, маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став; не працював отже не має постійного джерела доходу, що і призвело до скоєння корисливого злочину; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.61-62); за місцем реєстрації характеризується посередньо (а.с.57); одружений (а.с.42), має неповнолітнього сина 2005 року народження (а.с.43); інвалідності не має.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, надав пояснення, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочину, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається пом`якшучою покарання обставиною.

Суд критично відноситься до викладеної в обвинувальному акті і зазначеної прокурором та захисником в судовому засіданні як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Щире каяття повинно бути діяльним, супроводжуватися сприянням розкриттю і розслідуванню злочину, відшкодуванням заподіяної шкоди та іншими позитивними діями, підтверджуючими глибоке каяття і усвідомлення протиправності своєї поведінки. Каяття вважається щирим тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася - такого судом не встановлено. Як свідчать обставини справи обвинувачений лише підтверджував вчинення злочину, будучи викритим.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування положень статті 75 КК України суд враховує, що вчинений злочин є тяжким, ОСОБА_4 на час вчинення даного злочину мав не знятими та не погашеними у встановленому Законом порядку 4-ри судимості; як убачається з історії його судимостей, він постійно переконував суд у своєму щирому каятті і виправленні, що враховувалося як пом`якшуюча покарання обставина при призначенні покарань, до нього 2 рази застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, зловживаючи довірою суду до нього та не виправдовуючи її. Все це не зупинило його від вчинення нового корисливого злочину, що свідчить про стійку настанову на скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень відповідної категорії та його суспільну небезпечність.

У постанові від 19.07.2018 (справа № 755/6254/17) Верховний Суд зазначив, що неготовність до самокерованої правослухняної поведінки виключає призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, однак, з урахуванням пом`якшуючої покарання обставини, позиції потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, у мінімальному розмірі.

На думку суду, саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами та відповідатиме ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув'язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_4 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме строк затримання з 08.06.2022 та строк тримання останнього під вартою відповідно до ухвал слідчого судді від 10.06.2022 та 02.08.2022 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 Постанови № 14 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання вироком законної сили.

З огляду на покарання, що призначається обвинуваченому, з метою запобігання спробам переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 року у справі Чанев проти України), суд визначає кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою, який не перевищує 60 днів.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування накладеного в межах даного кримінального провадження арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 369-378 КПК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку з 17.02.2023, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 08.06.2022 по 02.08.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання даним вироком законної сили, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою, але не більше ніж по 17.04.2022 включно, взявши його під варту у залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 6040,96 грн.

Арешт, накладений на майно ухвалами Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2022, 16.06.2022, 07.10.2022, після вступу вироку у законну силускасувати.

Речові докази по справі :

-спортивну сумку синього кольору, кепку темного кольору, кофту темно-синього кольору, перчатки, кросівки чорного кольору, кепку чорного кольору, які поміщені до камери зберігання речових доказів Броварського РУП - повернути власнику за належністю;

-цигарки (тютюнові втроби), дві пляшки бренді «Коблево», які поміщені до камери зберігання речових доказів Броварського РУП - повернути власнику за належністю;

-три сліди віджиму з рамки вікна, фрагмент сліду підошви, що поміщені до камери зберігання речових доказів Броварського РУП -знищити;

-документ (електронний носій - диск) з відеозаписом з камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1