Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/869/22
номер провадження 1-кп/368/180/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, який внесено 26.08.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000953 відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст. 89 КК України раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 12.09.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), який передбачено:
- ч. 1 ст. 309 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обрано, -

- з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_4

- сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні судом встановлено наступні фактичні обставини справи:
- 25.08.2022 року орієнтовно 15 год. обвинувачений ОСОБА_3 перебував на території закинутої недіючої ферми, розташованої вздовж АДРЕСА_1 , де побачив дикоростучу рослину коноплі.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник раптовий, прямий умисел на незаконне придбання наркотичних засобів, а саме, - канабісу, для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичних засобів, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_3 у вищевказаний час, руками зірвав частини зазначеної рослини коноплі, тим самим придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, - для особистого вживання без мети збуту.

В цей же день обвинувачений ОСОБА_5 переніс вказаний наркотичний засіб у вигляді частин рослини коноплі у двір за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав їх до пластикового відра, тим самим почав його незаконно зберігати за місцем свого проживання для особистого вживання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому судовим розслідуванням місці та у невстановлений час (в судовому засіданні обвинувачений не зміг вказати на ці обставини) діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, у вигляді частин рослини коноплі, який помістив у пакет з полімерного матеріалу та приніс до сараю за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, для особистого вживання без мети збуту.

26.08.2022 в період з 15.42 год. до 15.47 год. під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на території двору було виявлено і вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс у вигляді зеленої речовини рослинного походження, яка знаходилася у пластиковому відрі та сухої речовини рослинного походження сіро-коричневого кольору, яка знаходилася у пакеті з полімерного матеріалу.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/111-22/35226-НЗПРАП від 02.09.2022, вищевказані надані на дослідження речовини рослинного походження сіро- коричневого та зеленого кольорів є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить - 127,62 грама, яку обвинувачений ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Канабіс, згідно зі Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 №1890; від 04.06.2008 №518; від 02.12.2009 №1298; від 31.05.2010 №373; від 05.01.2011 №4 та від 02.03.2011 №327; від 27.07.2011 №796; від 05.10.2011 №1050), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно з Таблицею №1 затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса канабісу в перерахунку на суху речовину до 5 г є невеликими розмірами, від 500 до 2500 грам - великими розмірами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України.
Склад злочину.
Об`єктом злочину в даному випадку є порушення обвинуваченим ОСОБА_3 встановленого порядку поводження із засобами та речовинами, що можуть викликати наркоманію, в даному випадку, - з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс.
Предметом злочину є наркотичний засіб, - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.
Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/111-22/35226-НЗПРАП від 02.09.2022, вищевказані надані на дослідження речовини рослинного походження сіро- коричневого та зеленого кольорів (які вилучені в обвинуваченого ОСОБА_3 ) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить - 127,62 грама

Згідно з Таблицею № 1, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса канабісу в перерахунку на суху речовину до 500 г. - є невеликими розмірами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - загальна маса канабісу ( в перерахунку на висушену речовину), яку обвинувачений ОСОБА_3 придбав та зберігав, складає 127,62 грама, - що згідно з вищевказаним нормативним актом є невеликим розміром, що дає суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 саме за ч. 1 ст. 309 КК України.

Об`єктивна сторона, - вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисних, протиправних дій, спрямованих на порушення встановленого законодавством порядку обігу наркотичних засобів, які виразилися в умисному, протиправному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, проте, з обов`язковою метою суб`єктивної сторони складу злочину, - без мети збуту.
Суб`єкт злочину, - загальний, тобто особа, яка досягла 16 ти річного віку, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Суб`єктивна сторона, - прямий умисел ОСОБА_3 на придбання, зберігання наркотичної речовини, з обов`язковою ознакою, - без мети збуту.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні:
- Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.
Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчиненого ним злочину, - відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе.
Окрім того, на запитання суду обвинувачений ОСОБА_7 відповів наступне:
- на обліку в лікаря нарколога та в лікаря психіатра ніколи не перебував та не перебуває.

- він раніше вживав коноплю шляхом куріння.

- іншим шляхом, ніж куріння, зокрема, - шляхом ін`єкцій, вживання різного роду пігулок, він наркотичні засоби не вживав.

- він знає, що зберігання коноплі, та її куріння законом заборонено, за порушення чого передбачено кримінальну відповідальність, проте, легковажно розраховував на ту обставину, що у нього ніхто не знайде наркотичний засіб, а тому не зміг втриматися від зберігання наркотичного засобу, з метою подальшого його вживання шляхом куріння.

- дану коноплю взяв лише для власного споживання, мети на збут її кому небуть у нього не було.

У вчиненому щиро розкаюється, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та не призначати покарання, яке пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі, погоджується з позицією прокурора щодо призначення йому виду та міри покарання.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, що його покази не є результатом якихось погроз або обіцянок, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щиро зізнався у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, при цьому суд з`ясував наступні обставини:
- обвинувачений розуміє своє право, передбачене ст. 62 Конституції України, - вважати себе невинуватим, а також право, передбачене ст. 6 Конвенції, - на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку судом, який встановить або обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення, чи спростує таке обвинувачення;

- обвинувачений розуміє право допитувати свідків обвинувачення під час судового слідства та право на виклик та допит свідків захисту;

- обвинувачений розуміє, що якщо він визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, - у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, - то судовий розгляд в повному обсязі може не відбутися, докази, які він визнає, і які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, - досліджуватися не будуть і тим самим він відмовляється від процесуальних прав, на повний судовий розгляд, передбачених ст. 21 КПК і ст. 6 Конвенції;

- протягом останніх 72 годин сильнодіючих лікарських препаратів чи алкогольних напоїв обвинувачений не вживав;

- заява обвинуваченого про визнання вини не є результатом якихось погроз йому чи членам його сім`ї, або обіцянок, як з сторони працівників поліції, так і з сторони працівників прокуратури чи інших третіх осіб.

- також суд:
- пояснив обвинуваченому кваліфікацію злочину, в якому обвинувачений визнає себе винуватим, і, відповідно, - обвинувачений погодився з такою кваліфікацією вчинених ним дій;

- обвинувачений погоджується із зібраними у справі доказами, як достовірними і допустимими;

- обвинувачений розуміє, що покарання йому буде призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК, або ж відсутності (наявності) обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання, відповідно до положень ст. 69-1 КК України не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частини статті) обвинувачення;

- обвинувачений розуміє, що розмір та вид покарання, яке може бути йому призначено, не буде підставою для відмови від заяви про визнання вини;

- обвинуваченому роз`яснено, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або, виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років;
- знаючи про розмір покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, він бажає відмовитися від розгляду кримінального провадження з дослідженням всих доказів, обмежившись лише його допитом, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих даних про його особу, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та судових витрат на залучення експерта, не досліджуючи інші докази.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правоворушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, органами досудового слідства (дізнанням) зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, однак, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 , проти якого не заперечувала сторона обвинувачення, - прокурор ОСОБА_4 , та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне:
- допит свідків, які зазначені в додатку до обвинувального акту;
- дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -
- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, та витрат на залучення експерта, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом ОСОБА_8 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 25.11.2000 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, - обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Слобода Кагарлицького району Київської області, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є громадянином України, та на час вчинення кримінального правопорушення досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України настає з моменту досягнення осудною особою віку 16 ти років, відповідно, - обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України;

- згідно довідки № 20902, яка видана 22.09.2000 року Кагарлицькою ОДПІ, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- згідно довідки вимоги про судимість № 11 06092022/32012, станом на 06.09.2022 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 є наступні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності:

- 24.05.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.12.2016 року засуджений Кагарлицьким районним судом за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 309 КК України, з застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

08.01.2020 року знятий з обліку в органах пробації в зв`язку з закінченням іспитового строку.

Відповідно, суд констатує той факт, що станом на момент вчинення нового злочину (який є предметом доказування в даному кримінальному провадженні), - обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, що не судимий, - в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України.
Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;

- Згідно довідки характеристики № 55, яка видана 30.08.2022 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, - обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно;

- згідно довідки № 211, яка видана 30.08.2022 року КНП КРР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , 1984 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався.

Вищевказаний факт підтверджує ту обставину, що ОСОБА_9 є суб`єктом кримінальної відповідальності в частині свого психічного здоров`я, адже є фізично осудною особою;

- згідно довідки № 335, яка видана 30.08.2022 року КНП КРР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , 1984 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - в наркологічному кабінеті не спостерігався, за наркологічною допомогою не звертався;

- що ж до тієї обставини, що в матеріалах кримінального провадження відсутня досудова доповідь органу пробації у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 , та, відповідно, - така доповідь не враховується судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, то суд зазначає наступне:
- згідно ч. 2 ст. 314 1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно, - з огляду на положення ч. 2 ст. 314 1 КПК України, - досудова доповідь складається, перш за все, - у відношенні особи, яка обвинувачується у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно кваліфікації по тяжкості, яка визначена положеннями ст. 12 КК України, - відноситься до проступку (що судом буде обгрунтовано нижче), а тому витребовувати з органу пробації досудову доповідь у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 для її подальшого дослідження та врахування під час призначення виду та розміру покарання, - немає процесуальної необхідності.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

- згідно постановляючої частини постанови слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 26.08.2022 року:
1. Визнати в якості речових доказів:

- речовину рослинного походження, що зовні нагадує рослини конопель, які поміщено до спеціального пакету № 3162419;

- речовину рослинного походження, що зовні нагадує рослини конопель, яку поміщено до спеціального пакету № 1752607;

2. Речові докази передати на зберігання до кімнати зберігання Обухівського РУП.

- згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження№ 0000953, речові докази у виді:

- речовина рослинного походження, що зовні нагадує рослини конопель, яку поміщено до спеціального пакету № 3162419;

- речовина рослинного походження, що зовні нагадує рослини конопель, яку поміщено до спеціального пакету № 1752607, -

- які перепаковано після проведення експертизи до спеціального пакету № 5878258, порядквий номер квитанції 22140, - знаходяться на відповідальному збуеріганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського Руп ГУ НП в Київській області за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експертів.

- згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000953 від 26.08.2022, витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні (висновок експерта № СЕ 19/111 22/35226 НЗПРАП від 02.09.2022) становлять 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявності відомостей про судимість, позицію прокурора.
Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді у виді:
- штрафу від однієїх тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або, -
- виправні роботи на строк до двох років, або, -
- арешт на строк до шести місяців, або, -
- обмеження волі на строк до п`яти років.
Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, положення ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України, - ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення проступку.
Згідно положень ст. 24 КК України кримінальне правопорушення (проступок), яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, та у вчиненні якого ОСОБА_10 , - є кримінальним правопорушенням, вчиненим умисно.
Обставинами, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є:
- щире каяття;
- активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , - в судовому засіданні не встановлено.

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_9 раніше хоч і притягувався до кримінальної відповідальності, проте, - в силу положень ч. 1 ст. 89 КК України, - раніше не судимий, матеріальна шкода злочином не завдана, по місцю проживання характеризується позитивно, є в наявності обставини, які пом`якшують кримінальну відповідальність, при повній відсутності обставин, які обтяжують відповідальність, враховуючи позицію прокурора, яка вважала за можливе застосувати до обвинуваченого таку міру покарання, як обмеження волі, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, призначення інших видів покарання, які передбачене санкцією статті, а саме, - штрафу, виправних робіт, арешту, - на думку суду, в даному випадку будуть занадто м`якими покараннями, та такими, що не відповідають тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 .
Відповідно, - суд, (та представник державного обвинувачсення - прокурор) вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 все ж таки можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, а саме, - призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, проте, - з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, що відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 .
Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, - так як суд вважає, що тривалість такого виду покарання, як обмеження волі строком два роки, - буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_3 , окрім того, - саме на такому розмірі покарання наполягав представник державного обвинувачення, - прокурор.

Що ж до позиції суду про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 при призначенні покарання положення ст. 75 КК України, то суд зазначає наступне:
- Згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), то суд зазначає про ту обставину, що ОСОБА_11 , зглядаючись на його поведінку як під час проведення дізнання, так і під час судового слухання справи, переконав суд у своєму щирому розкаюванні, причому, - щире каяття, як одна із обставин, яка пом`якшує кримінальну відповідальність, - була врахована при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення (прокурора), яка просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Що стосується положень ст. 76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, з застосуванням положень ст. 75, (іспитовий строк), ст. 76 КК України (заходи процесуально обмежувального характеру), - з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення (проступку), з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 , хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, проте, - в силу положень ч. 1 ст. 89 КК України, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення по тяжкості відноситься до проступків, матеріальної шкоди злочином не завдано, кримінальне правопорушення не пов`язане з насильством, є в наявності обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання, обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з реальним обмеженням волі, - то суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання як обмеження волі строком на 2 (два) роки, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 1 рік), та положень ст. 76 КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся, так як матеріальної чи моральної шкоди не завдано.

Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Враховуючи вищевикладену норму КПК України, (що стосується речових доказів), суд приходить до висновку щодо наступного:
- речові докази, а саме:
- речовина рослинного походження, що зовні нагадує рослини конопель, яку поміщено до спеціального пакету № 3162419;

- речовина рослинного походження, що зовні нагадує рослини конопель, яку поміщено до спеціального пакету № 1752607, -

- які перепаковано після проведення експертизи до спеціального пакету № 5878258, -
- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), (квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадженя, - порядковий номер 22140), - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи вищевикладене, (в частині, що стосується судових витрат), суд приходить до висновку:
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 25.11.2000 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп., - судових витрат, - витрат на залучення експерта.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 11, ч.ч. 1, 2 ст. 12, ст. 13, ст. 18, ст.ст. 23, 24, 50, п. 9 ч. 1 ст. 51, ст. 61, 65, 66, ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, і призначити йому покарання у виді обмеження волі тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Запобіжний захід.
Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - не обирати.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по справі:
- речові докази, а саме:
- речовина рослинного походження, що зовні нагадує рослини конопель, яку поміщено до спеціального пакету № 3162419;
- речовина рослинного походження, що зовні нагадує рослини конопель, яку поміщено до спеціального пакету № 1752607, -

- які перепаковано після проведення експертизи до спеціального пакету № 5878258, -
- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), (квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадженя, - порядковий номер 22140), - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 25.11.2000 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп., - судових витрат, - витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1