Справа № 461/6490/22
Провадження № 1-в/461/180/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЛУВП (№19) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання начальника Львівської установи виконання покарань (№19) ОСОБА_5 та Голови спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Білашів Здолбунівського району Рівненської області, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, розлученому, не працюючому, проживаючого за адресою: с. Білашів Здолбунівського району Рівненської області, засудженого вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17.06.2020 року за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, якому на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 16.04.2016 по07.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В :

Начальник Львівської установи виконання покарань (№19) ОСОБА_8 та Голова спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_6 звернулися до суду з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що засуджений відбув більше 1/2 призначеного покарання, своєю поведінкою довів виправлення, на заходи виховного характеру реагує правильно, щиро розкаюється у вчиненому злочині.

Представник Львівської установи виконання покарань (№19) у судовому засіданні подання підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах подання та просить таке задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні подання заперечив, просить відмовити в задоволенні подання, оскільки засуджений не сплатив аліменти, які має сплачувати за судовим наказом, відбув чотири роки позбавлення волі, тобто половину строку покарання, однак це є формальною підставою для задоволення подання, оскільки частина строку покарання зарахована засудженому з розрахунку один день попереднього ув`язнення як два дні позбавлення волі.

Засуджений в судове засідання доставлений не був, подав суду клопотання про розгляд подання у його відсутності, просить подання задовольнити.

Судом встановлено, що вироком Бродівського районного суду Львівської області від 17.06.2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, якому на підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 16.04.2016 по 07.02.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.12.2020 року.

Засуджений у Львівському слідчому ізоляторі почав відбувати строк покарання з 17.06.2020 року, кінець строку 05.11.2026 року. Станом на день розгляду справи засуджений відбув 02 роки 09 місяців 17 днів призначеного покарання. Невідбута частина покарання складає 03 роки 11 місяців 11 днів.

Як вбачається з характеристики на засудженого, такий до роботи ставиться добре, трудової дисципліни не порушує, поставлену роботу виконує вчасно та добросовісно. За період відбування покарання за порушення режиму утримання стягнень не було накладено, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався два рази.

З довідки №111 від 22.11.2022 року вбачається, що у засудженого є заборгованість по сплаті аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У відповідності до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Пунктом 2 ч.4 ст.82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст.17 постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Виходячи з того, що застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду, а факт відбуття ним половини строку покарання, виходячи з формального зарахування строку попереднього ув`язнення, а не реальне відбуття покарання, не є для цього достатньою правовою підставою, приймаючи до уваги відсутність достатніх даних, які б свідчили про його виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений належним чином не довів своє виправлення, в зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.82 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Львівської установи виконання покарань (№19) ОСОБА_5 та Голови спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 відмовити за безпідставністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_10