Справа № 643/210/23
Провадження № 1-кс/643/68/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0002857 від 08.09.2022,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Московського районного суду м. Харкова надійшла відповідна скарга, у якій ОСОБА_3 просить: 1) зобов`язати слідчу СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 повернути їй вилучене майно, а саме 32 кота; 2) визнати дії слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо порядку поводження з тимчасово вилученим майном протиправними.

Скарга мотивована тим, що кримінальне провадження №0002857 від 08.09.2022, в рамках якого, на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вилучене майно - закрито, у зв`язку з цим 32 коти підлягають поверненню власнику.

Окрім цього, ОСОБА_5 зазначала, що її майно після вилучення набуло статусу тимчасово вилученого майна, однак стороною обвинувачення не було ініційовано клопотання перед слідчим суддею про його арешт, у зв`язку з цим остання вважає, що її майно незаконно утримується органом досудового розслідування. На неодноразові звернення заявниці до слідчого та прокурора з клопотаннями про повернення вилученого майна їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правових підстав, що на її думку є протизаконним. Вказувала, що вилучене майно не має статусу речових доказів у кримінальному провадженні та на них не накладено арешт, тому ч.7 ст.100 КПК України у даному випадку не застосовується, як про це зазначав прокурор у своїй відповіді на її клопотання про повернення майна. Посилаючись на ч.1 ст.100 КПК України вказувала, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.160-166, 170-174 КПК України.

Також, 16.01.2023 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення у яких ОСОБА_3 посилаючись на ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ч.1 ст.167 КПК України зазначала, що будь-яке вилучення майна до вирішення питання про його арешт або повернення, чи спеціальну конфіскацію є тимчасовим. При цьому, слідчим суддею при наданні дозволу на проведення обшуку не зазначено ідентифікуючих ознак майна, яке підлягає вилученню, тобто воно не конкретизовано за певними ознаками (порода, колір, вік, стать тощо) та на її думку, таке майно має статус тимчасово вилученого. Вказувала, що під час обшуку та вилучення майна (тварин) слідчий у протоколі не здійснила опис вилученого майна, зазначивши лише його кількість, без індивідуальних характерних ознак за якими можна ідентифікувати вилучених тварин. Зазначила, що навіть якщо ухвалою слідчого судді про обшук надано дозвіл на вилучення певного майна, та таке майно визнано слідчим речовим доказом, це не звільняє слідчого від обов`язку звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна для перевірки наявності підстав для обмеження власника майна у його конституційному праві володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Додала, що слідчий не надала їй копію постанови про визнання вилученого майна речовими доказами та прийняла рішення щодо утримання 32 котів у комунальному підприємстві Центр поводження з тваринами до прийняття рішення у справі про адміністративні правопорушення, яке на її думку є незаконним. Окрім цього вказала, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї не був складений, як не було складено протоколу про вилучення речей і документів відповідно до вимог КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити посилаючись на викладені у ній обставини.

Слідчий у судове засідання 16.01.2023 не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Під час судового засідання, яке відбулось 13.01.2022 проти задоволення скарги заперечувала та надала для огляду матеріали кримінального провадження №0002857 від 08.09.2022.

Вислухавши думку заявниці та слідчого, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, у провадженні слідчого відділу Харківського РУП №2 ГУНП У Харківській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002857 від 08.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

У даному провадженні, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.11.2022 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення тварин та їх трупів, а саме: котів, собак, щурів, птахів.

Під час проведення обшуку 30.11.2022 за вищевказаною адресою слідчим було виявлено та вилучено котів у кількості 32 штуки.

Постановою слідчого від 30.11.2022 вилучене майно (котів у кількості 32 штуки) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Протоколом огляду речей від 30.11.2022 та додатковим протоколом огляду від 01.12.2022 слідчим, за участю спеціаліста (лікаря ветеринарної медицини), проведено огляд кожної вилученої тварини, із зазначенням їх виду, ознак забарвлення, приблизного віку, стану та наявних хвороб.

Вказані обставини спростовують доводи скарги про відсутність режиму речових доказів щодо вилученого майна, а також недотримання слідчим порядку вилучення майна визначеного «Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої Наказом від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125. При цьому, відсутність у протоколі обшуку деталізованого опису вилученого майна зумовлено особливостями конкретного кримінального провадження, а саме необхідністю проведення такого огляду із залученням спеціаліста (лікаря ветеринарної медицини).

Відповідно до ст.234, ч.7 ст.236 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, статтею 236 КПК України фактично врегульовано лише питання правового режиму майна (речей) і документів, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та предметів вилучених законом з обігу. Перша із вищевказаних категорій предметів належить до тимчасово вилученого майна та підлягає подальшому арешту (у порядку передбаченому ст.ст. 171-173 КПК України) або поверненню власнику/іншому законному володільцеві (ст.169 КПК, п.3 ч.5 ст.173 КПК України). З цих приписів випливає, що вирішення питання про те, чи є майно, яке в той чи інший передбачений законом спосіб потрапило до уповноваженої службової особи органу досудового слідства, тимчасово вилученим, залежить від того, чи давався дозвіл на його вилучення слідчим суддею. Одночасно, усе майно, яке визначено в ухвалі слідчого судді та щодо якого надано дозвіл на його відшукання та вилучення під час проведення обшуку не підлягає подальшому арешту.

В ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку слідчим суддею надано дозвіл відшукати та вилучити тварин та їх трупи, а саме: котів, собак, щурів, птахів, отже рішення про обмеження права власності вже прийнято. При цьому, відсутність в ухвалі ідентифікації конкретної кількості та ознак вилучених котів зумовлено особливостями конкретного кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що під час обшуку органом досудового розслідування майно було вилучено на законних підставах та воно не потребувало арешту.

Відповідно до п1.ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржен о зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження, згідно п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 КПК, є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до дефініції, що міститься у п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

В той же час, пунктом 5 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, повноваження та судовий контроль слідчого судді розповсюджуються саме на стадії досудового розслідування, застосування слідчим суддею процесуальних норм у закритому кримінальному провадженні не допускається.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП У Харківській області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0002857 від 08.09.2022 закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України. Також, слідчим прийнято рішення про направлення матеріалів до Харківського РУП №2 ГУНП У Харківській області для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.89 КУпАП, а речові докази - котів у кількості 32 штук, утримувати у КП «Центр поводження з тваринами», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 358 до прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із закінченням стадії досудового розслідування, у межах якого слідчий суддя уповноважений здійснювати судовий контроль, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, застосування процесуальних норм у закритому кримінальному провадженні слідчим суддею здійснюватись не може, оскільки виходить за межі його компетенції.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити наступне.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із вимогами ч.9 ст.100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 просить визнати дії слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо порядку поводження з тимчасово вилученим майном протиправними та повернути належне їй майно, а саме: котів у кількості 32 штук, які визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0002857 від 08.09.2022, яке наразі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Отже, враховуючи, що кримінальне провадження закрито вирішення питання про долю речових доказів здійснюється судом за відповідним клопотанням заінтересованої сторони, при цьому вирішення такого клопотання не відноситься до компетенції слідчого судді.

Внаслідок того, що після закриття кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, за винятком випадку оскарження постанови слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження, скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Також, слід зазначити, що вказані у скарзі інші дії та рішення слідчого, які на думку ОСОБА_3 є протиправними, не охоплюються визначеним Главою 26 КПК України переліком рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, які можуть бути оскарженні слідчому судді.

Керуючись ст.ст. 100, 170 - 174, 236, 303, 304, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0002857 від 08.09.2022 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 10:00 годині 20.01.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1