Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

25 листопада 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2022 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000915,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 19 грудня 2022 року з одночасним визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74430 грн., у разі внесення якої на обвинуваченого буде покладено ряд процесуальних обов`язків.
В обгрунтування цього рішення зазначено, що на даний час не зменшились і продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншими чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити обраний йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який. На переконання апелянта, його обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України ґрунтується лише на показаннях свідків та потерпілої, яка не має до нього жодних претензій та якій відомо про його психічне захворювання і важкі життєві обставини. Обвинувачений вказав на необґрунтованість ризику незаконного тиску на потерпілу і свідків, та безпідставність клопотання прокурора в цілому.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
На обґрунтування своїх вимог апелянт вказав на необґрунтованість заявлених прокурором ризиків, оскільки ОСОБА_5 жодного разу не порушив умови запобіжного заходу, а до клопотання не додано доказів на підтвердження цих ризиків. Захисник зазначив, що потерпіла, а також свідок ОСОБА_8 вже були допитані судом, а тому на момент розгляду клопотання ризик впливу на них не існував. Також покликався на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим потребує лікування, та перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника-адвокат ОСОБА_6 на підтримання апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_4 про відсутність підстав для зміни обвинуваченому виду запобіжного заходу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що ризики, заявлені стороною обвинувачення, на даний час не зменшились та продовжують існувати.
Так, ОСОБА_5 на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, що, у сукупності з відсутністю у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, зокрема наявності утриманців, свідчить про можливість ОСОБА_5 вчинити дії з метою переховування від суду.
Також існує висока ймовірність вчинення обвинуваченим дій з метою спонукання потерпілої та свідків змінити їх показання на свою користь задля уникнення кримінальної відповідальності або призначення йому більш м`якого покарання.
Окрім того, ОСОБА_5 , перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у нього законного джерела доходу, що, у сукупності з наявністю у нього попередньої судимості, свідчить на користь цього ризику.
Водночас, захисник, зазначаючи про необхідність отримання відповідного лікування ОСОБА_5 , не долучає жодних доказів на підтвердження цієї обставини та не можливості утримання його підзахисного в умовах слідчого ізолятора.
Тому, зважаючи на встановлені ризики, які не зменшились та продовжують існувати, колегія суддів вважає, що на даний час лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти цим ризикам, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3