Номер провадження:1-в/521/155/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Одеси клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, до засудження офіційно не працевлаштованого, засудженого Комінтернівським районним судом Одеської області 11.02.2021 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ОВК №14» - ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції)

захисника - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся засуджений ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відносно нього, посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення поданням про умовно-дострокове звільнення, відносно ОСОБА_3 .

Представник ДУ «ОВК №14» заперечував проти задоволення поданням про умовно-дострокове звільнення, відносно ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заявлене клопотання та долучені матеріали, суд приходить до висновку.

Положеннями частини 1 та 6 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 237 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_3 був неодноразово раніше судимим, а саме:

- 13.10.2000 року за ч. 1 ст. 215-3 КК України до 2 років позбавлення волі, з утриманням із заробітної плати 10%. Звільнений 16.09.2002 року умовно-достроково на 10 місяців 25 днів.

28.10.2004 року за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік.

13.03.2006 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 183, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.11.2008 року умовно-достроково на 1 місяць 7 днів

28.04.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 08.02.2013 року по відбуттю строку покарання.

05.06.2013 року за ст. 395, 75 КК України до 5 місяців арешту з випробувальним терміном на 2 роки.

20.11.2013 року за ч. 2 ст. 263, ст. 71; п.1 ч. 1 ст. 72 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.06.2014 року відповідно до ст. 2 ЗУ «Про амністію».

03.07.2014 року за ч. 1 ст. 263, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки.

10.11.2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.06.2017 року умовно-достроково на 4 місяці 8 днів.

19.09.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту. Звільнений 21.12.2018 року по відбуттю строку покарання.

По даній справі засуджений Комінтернівським районним судом Одеської області 11.02.2021 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 28.08.2020 року, кінець строку - 28.08.2023 року.

Засуджений ОСОБА_3 в ДУ «ОВК №14» утримуються з 29.10.2021 року. На виробництві установи не працевлаштований. Відповідно до наданої суду характеристики ОСОБА_3 долученої до матеріалів, за час відбування покарання ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, та має 6 заохочень.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

З метою виявлення факторів що спричинили протиправну поведінку засудженого, формування актуальних цілей соціально виховної роботи із засудженим проведено оцінку ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення. В результаті проведеної оцінки встановлено як середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства.

Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

За вироком суду матеріального позову не має, за вироком суду провину визнав.

31.08.2022 року відповідно до ст. 81 КК України комісією установи було розглянуто матеріали стосовно направлення матеріалів до суду засудженого з приводу о умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та відмовлено як такому що не довів своє виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.

Таким чином сумлінна поведінка та ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому суд враховує дані про поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1