Справа № 202/3731/23
Провадження № 1-кс/202/2625/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представників власника майна, адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000374 від 20.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000374 від 20.10.2022 року.

З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000374 від 20.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що співробітники комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний центр діагностики та лікування» Дніпропетровської обласної ради», юридична адреса: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, буд. 28 та працівники ТОВ «Медзабезпечення», м. Дніпро, вул. Словацького Юліуша, буд. 10, офіс 102, організували протиправну шахрайську схему, завдяки котрій (обманним шляхом) пацієнтам КП «ДОКЦДЛ», зловживаючи їх довірою, здійснюють систематичний продаж необхідних для операції лікарських засобів та виробів медичного призначення, в тому числі кардіостимуляторів та клапанів серця, закупівля котрих здійснюється за кошти державного бюджету Міністерства охорони здоров`я України, бюджету комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний центр діагностики та лікування» Дніпропетровської обласної ради» та Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, тим самим заволодівають чужим майном шляхом обману.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за результатами проведення НСРД виявлено факт заволодіння чужим майном шляхом обману організованою групою, які є обізнані зі злочинним умислом співучасників кримінального правопорушення.

За результатами проведення НСРД, у порядку ст. 263 КПК України, стосовно потенційних фігурантів, підтверджено наявність злочинних зв`язків з попереднім виокремленням ролей фігурантів, виконуваної діяльності, підпорядкованості, ієрархії, механізму злочинної діяльності, виявлення нових фактів такої діяльності, а також встановлено наступні обставини, які у свою чергу потребують додаткової перевірки та підтвердження виявлених фактів заволодіння чужим майном шляхом обману організованою групою конкретними посадовими та службовими особами комунального закладу.

Під час досудового розслідування допитано свідка, котрий надав покази про те, що він працює в комунальному підприємстві «Дніпровський обласний клінічний центр діагностики та лікування» Дніпропетровської обласної ради», яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Великого 28. В своїй роботі користується внутрішньою базою «АРМ-лікар» (автоматизоване робоче місце лікаря), в якій зберігаються всі данні пацієнтів, які проходили (проходять) обстеження та лікувались в КП «ДОКЦДЛ». З урахуванням специфіки роботи лікаря, останній кожну робочу зміну спілкується з пацієнтами, в ході безпосередньої бесіди з якими йому стало відомо про стійке злочинне угрупування з числа співробітників комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний центр діагностики та лікування» Дніпропетровської обласної ради», які з метою власного збагачення організували злочинну схему з ієрархічними ознаками, що діє вже на протязі багатьох років.

Крім того, свідок повідомив, що організована злочинна схема виглядає наступним чином: пацієнт звертається за медичною допомогою до КП «ДОКЦДЛ» ДОР», за терміновими показниками, у плановому порядку або доставляється каретою швидкої допомоги, після консультації лікаря-кардіолога та проведення повного обстеження, при наявності медичних показань, пацієнта направляють до лікаря-кардіохірурга КП «ДОКЦДЛ» ДОР». У разі прибуття до КП «ДОКЦДЛ» ДОР» каретою швидкої допомоги, пацієнт обстежується черговою бригадою лікарів, до складу якої входять лікар-кардіолог та лікар-кардіохірург. Після огляду пацієнта лікарем-кардіохірургом, за попередньою оцінкою платоспроможності пацієнта, приймається рішення щодо необхідності установки електрокардіостимулятора (ЕКС) або іншої операції. Після цього пацієнту переважно пропонується сплатити грошові кошти за встановлення життєво необхідного кардіостимулятора, необхідних для операції медичних засобів/препаратів, та/або інших виробів медичного призначення, аргументуючи відсутністю необхідного у лікувальному закладі КП «ДОКЦДЛ» ДОР».

У вказаній схемі безпосередньо приймають участь наступні працівники КП «ДОКЦДЛ» ДОР»: медичний директор ОСОБА_7 ; завідуючий кардіохірургічного відділення для дорослих ОСОБА_8 ; лікар-кардіохірург кардіохірургічного відділення для дорослих ОСОБА_9 ; лікар-кардіохірург кардіохірургічного відділення для дорослих ОСОБА_10 ; лікар-кардіохірург кардіохірургічного відділення для дорослих ОСОБА_11 ; лікар-кардіохірург кардіохірургічного відділення для дорослих ОСОБА_12 ; лікар-кардіохірург кардіохірургічного відділення для дорослих ОСОБА_13 , медична сестра КП «ДОКЦДЛ» ДОР» ОСОБА_14 ,.

Після того вищевказані лікарі-кардіохірурги КП «ДОКЦДЛ» ДОР» направляють пацієнта або його супроводжуючу особу до ТОВ «Медзабезпечення», що розташоване в будівлі навпроти КП «ДОКЦДЛ» ДОР», а саме, за адресою: м. Дніпро, вул. Словацького Юліуша, буд. 10, кв. 102, на вході до котрого є вивіска ТОВ «Медзабезпечення». Пацієнт або особа яка його супроводжує, направляється до ТОВ «Медзабезпечення», де їх зустрічає директор ОСОБА_15 , яка раніше працювала в КП «ДОКЦДЛ» ДОР» на посаді медичної сестри, та бухгалтер ТОВ «Медзабезпечення» ОСОБА_16 . Після повідомлення прізвища пацієнта ОСОБА_15 повідомляє суму грошових коштів, котру необхідно сплатити, та після отримання грошових коштів за необхідні для операції лікарські засоби та вироби медичного призначення, в тому числі кардіостимулятори та клапани серця, ніяких чеків та підтверджуючих документів щодо придбання не надає. Після зазначеного, ОСОБА_15 повідомляє, що пацієнт може повертатися до КП «ДОКЦДЛ» ДОР» та вона особисто доставить лікарські засоби та вироби медичного призначення до операційної перед операцією. Власником ТОВ «Медзабезпечення» є гр.. ОСОБА_17 , яка перебуває в родинному зв`язку з медичним директором КП «ДОКЦДЛ» ДОР» ОСОБА_7 . Після того, пацієнт або особа, яка його супроводжує, повертається до палати, де пацієнту повідомляють дату та час запланованої операції.

В той же час, надходження необхідних для операцій лікарських засобів та виробів медичного призначення, в тому числі кардіостимуляторів та клапанів серця, до КП «ДОКЦДЛ» ДОР» здійснюється за рахунок бюджетних коштів з Міністерства охорони здоров`я України та Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, або за кошти НСЗУ, та потреби в окремому придбанні пацієнтом кардіостимулятора не має, а навпаки, згідно умов закупівлі медичних послуг НСЗУ, пацієнт повинен отримати послугу хірургічної операції безкоштовно.

В ході проведення операції пацієнту встановлюється вироби медичного призначення, закупівля котрих здійснюється за державні кошти, а грошові кошти, котрі пацієнт передав директору ТОВ «Медзабезпечення» ОСОБА_15 передаються нею медичному директору ОСОБА_7 , який, в свою чергу, розподіляє їх між усіма учасниками схеми і окрему частину з яких передає генеральному директору КП «ДОКЦДЛ» ДОР» ОСОБА_18 .

28.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 року було проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , час котрого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Xiaomi Mi 9T», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картками з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , котрий опечатано та поміщено до спец пакету PSP1164940;

- планшет «Blackview», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , котрий опечатано та поміщено до спец пакету WAR1090112.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 28.03.2023 року вказані речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчийпросив накласти арешт на вказані речі з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що майно, вилучене в результаті обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами незаконно, оскільки само по собі не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Зазначив, що вказане майно не було знаряддям вчинення злочину, телефон є особистою річчю ОСОБА_8 , а планшети належать дітям, які навчаються.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що ОСОБА_8 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а сам телефон не може містити слідів вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000374 від 20.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

28.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 року було проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , час котрого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Xiaomi Mi 9T», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картками з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , котрий опечатано та поміщено до спец пакету PSP1164940;

- планшет «Blackview», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , котрий опечатано та поміщено до спец пакету WAR1090112.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 28.03.2023 року вказані речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5 та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Метою накладення арешту згідно ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено, слідчий звернувся з цим клопотання з метою збереження речових доказів. Проте, слідчим у клопотанні чітко не зазначена мета та необхідність арешту вказаного у клопотанні майна; не зазначено, які сліди інкримінованого злочину зберегло на собі вказане майно, як речовий доказ.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що майно, на котре слідчий просить накласти арешт, належить особі, яка не має статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, а тому вказане у клопотанні майно не може бути арештоване в цілях можливої конфіскації майна.

Крім того, всупереч вищевказаним нормам кримінального процесуального законодавства слідчим у клопотанні не взагалі указано статус особи, майно якої підлягає арешту (підозрюваний, третя особа).

З огляду на зазначене, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 28.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на:

- мобільний телефон «Xiaomi Mi 9T», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картками з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , котрі опечатано та поміщено до спец пакету PSP1164940;

- планшет «Blackview», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , котрий опечатано та поміщено до спец пакету WAR1090112.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1