Справа №293/208/23
Провадження №1-кп/293/198/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження №0001330 від 17.07.2022, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз 05.03.2018 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3(трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, невідбуту частину якого ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2020 замінено на більш м`яке у виді арешту строком на 6 (шість) місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, та неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за майнові злочини, останній раз 05.03.2018 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3(трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, невідбуту частину якого ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2020 замінено на більш м`яке у виді арешту строком на 6 (шість) місяців, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, близько 02 год. 00 хв. 16.07.2022 ОСОБА_4 , перебував неподалік будинку АДРЕСА_1 .

В цей же день, час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до підсобного приміщення домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, будучи впевненим, що його дії ніким не помічені, ОСОБА_4 підійшов до підсобного приміщення вказаного домоволодіння та, знявши руками скобу на вхідних дверях приміщення, відкрив вхідні двері.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в приміщення, керуючись корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, через вхідні двері проник всередину підсобного приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме:

- ручну пилу по різці металу, вартістю 168 гривень 33 копійки,

- зварювальний апарат торговельної марки «Енергомаш» моделі «СА-79251», вартістю 1653 гривні 00 копійок,

- шліфувальну машину торговельної марки «Енергомаш» моделі «УШМ-90125Р», вартістю 585 гривень 60 копійок,

- ручну бензинову пилу торговельної марки «Forte» моделі «FGS 45-18», вартістю 2288 гривень 00 копійок,

- болгарку торгової марки «Сraft» моделі «CAG-125N», вартістю 328 гривень 33 копійки,

- ланцюгову електропилу торгової марки «Беларусмаш» моделі «БПЦ-3500», вартістю 2760 гривень 13 копійок, колун (різновид сокири),

- колун (різновид сокири), вартістю 435 гривень 00 копійок,

- кувалду, вагою 4 кг, вартістю 272 гривні 00 копійок,

- кабель силовий круглий, мідний, 2-х жильний, 2x1.5 мм2, марки «POWEPLANT», довжиною 20 метрів, вартістю 554 гривні 14 копійок,

- дві сокири ремісничі, вартістю 588 гривень 66 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи вказані речі в руках, залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з проникненням у приміщення, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , заподіявши останньому матеріальної шкоди на суму 9633 гривень 19 копійок.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КK України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Підтвердив, що вчинив крадіжку у свого сусіда ОСОБА_6 з корисливих мотивів, хотів викрадене продати, так як не мав грошей щоб прохарчуватись. Вказав, що викрадені речі переносив тричі з підсобного приміщення в кущі, що знаходились неподалік, а потім за два рази переніс їх додому, який знаходиться на відстані близько одного кілометра від домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 . Просив суд суворо не карати та надати мінімальний строк можливого ув`язнення.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення вказаного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг доказів, які потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та учасниками судового провадження не заперечується про таке, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

ІІІ. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Суд відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, ураховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що, відповідно до вимог ст.12 КК України, він є тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, позицію прокурора, захисника, думку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини та хоча покарання відбув, однак, на шлях виправлення не став та під час не знятої та не погашеної судимості знову вчинив корисливий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Судом також враховано інші дані про особу обвинуваченого, які характеризують його поведінку в суспільстві. Так, відповідно до досудової доповіді стосовно ОСОБА_4 складеної Житомирським районним сектором №9 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області, він має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливо без ізоляції від суспільства, оскільки наявність попередніх судимостей свідчать про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого та його небажання виправитись, нормально адаптуватись в суспільстві та притримуватись загальноприйнятих в ньому норм та правил, тому суд обирає йому вид та розмір покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не пред`явлений.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ч.2 ст.124 КПК України. Загальна сума процесуальних витрат у кримінальному провадженні на залучення експертів, згідно наданих довідок, становить 16 989 грн. 54 коп.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити згідно положень ст.100 КПК України.

В судових дебатах прокурор просив продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше 60 діб з моменту його продовження, оскільки на даний час наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в межах даного кримінального провадження, ОСОБА_4 затриманий 31.01.2023 о 18 год 20 хв.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01.02.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.03.2023 18 год. 20 хв., з визначенням розміру застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 грн.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК, зокрема, ризику переховування від відбування покарання, який не зможе відвернути застосування менш суворого запобіжного заходу, тому вважає за необхідне ОСОБА_4 продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)» до набрання вироком законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку суду.

Згідно ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на наведене, у строк покарання обвинуваченого необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з моменту його фактичного затримання - 31.01.2023 до набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Зарахувати ОСОБА_4 згідно з ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання період його тримання під вартою з дня фактичного затримання - 31.01.2023 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою в СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)», продовживши його дію до набрання вироком суду законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку, тобто до 11.05.2023 включно.

Долю речовий доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

-змив з навісного замка, змив з викрутки після набранням вироком законної сили, -знищити;

-навісний замок із ключем повернути власнику - ОСОБА_6

-ручну пилу по різці металу, зварювальний апарат торговельної марки "Енергомаш" моделі «СА-79251», шліфувальну машину торговельної марки «Енергомаш» моделі «УШМ-90125Р», ручну бензинову пилу торговельної марки «FORTE», шліфувальну машину (болгарку) торгівельної марки «Craft» моделі «CAG-125N», ланцюгову електропилу торгової марки «Беларусмаш» моделі «БПЦ-3500», кабель силовий круглий, мідний, 2-х жильний, 2x1.5 мм2, марки «POWEPLANT», довжиною 20 метрів, передані під розписки потерпілому ОСОБА_6 , - залишити йому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі на проведення судових товарознавчих експертиз у загальному розмірі 16 989 (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 54 копійки.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_7