Справа № 365/553/19
Номер провадження: 1-кп/365/7/22
В И Р О К

Іменем України

25 листопада 2022 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих, цивільних позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду кримінальне провадження № 0000497 від 02.07.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, працездатного, факт офіційного працевлаштування на дату розгляду судом кримінального провадження не встановлений, одруженого, на підставі ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000497 від 02.07.2019, за результатами досудового розслідування кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 01 липня 2019 року приблизно о 10 годині 30 хвилинОСОБА_8 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.9 а) «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині вулиці Київський Шлях, поблизу будинку номер 50, в селі Великий Крупіль Згурівського району Київської області в напрямку села Лукаші Баришівського району Київської області, в порушення вимог пунктів 2.3 б) «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та 2.3 д) «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці руху» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі ПДР України), в порушення вимог п. 10.1 ПДР України «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не врахував дорожню обстановку, проявив самовпевненість, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху в бік центру села Великий Крупіль Згурівського району Київської області, вчасно не зреагував на перешкоду у вигляді моторолера, який рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення з моторолером із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_9 , чим порушив вимоги пункту 12.3 ПДР України «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди».
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричиненої водієм ОСОБА_8 водій моторолера із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 46Т від 23.09.2019 встановлено, що смерть ОСОБА_9 наступила від поєднаної травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалась значною крововтратою та ускладнилась розвитком шоку. При судово-токсилогічному дослідженні крові трупа ОСОБА_9 спирти та їх ізомери не виявлено.
В обвинувальному акті зазначається, що грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 2.3 «б», 2.3 «д», 2.9 а), 10.1, 12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, зазначено, що: обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , є щире каяття; обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 , є керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав частково та показав, що він має право керування транспортними засобами з 2008 року. На той час він працював у ФОП « ОСОБА_10 », за договором здійснював перевезення хліба. 01 липня 2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин керував автомобілем «ГАЗ» в селі Великий Крупіль по вулиці Київський шлях у напрямку із села Малий Крупіль до міста Київ. В той день було сонячно, сухо, автомобіль був технічно справним. У цей час він виявив, що назустріч йому по його смузі руху рухається мотоцикліст. Він почав приймати вліво, щоб мотоцикліст проїхав прямо по його смузі руху. Коли вони зближувались, мотоцикліст різко змінив траєкторію руху, повернувшись на свою смугу руху. Відбувся удар, від чого автомобіль став некерованим, його понесло на узбіччя зустрічної смуги та він в`їхав у паркан, не маючи можливості зупинити навантажений та пошкоджений автомобіль. Він вискочив з автомобіля та почав просити чоловіка, який був на той час біля потерпілого, викликати швидку, так як свій телефон не міг знайти. Зійшлись мешканці села, почали надавати потерпілому першу медичну допомогу. Він викликав швидку допомогу та працівників поліції. Швидка забрала потерпілого, а він дав свідчення поліції. Після оформлення ДТП, його повезли до лікарні для освідування. Розуміє, що порушив ПДР України, що призвело до загибелі потерпілого ОСОБА_9 . Проте не визнає свою вину у частині висунутого обвинувачення щодо вчинення кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння, оскільки він був тверезий. Вважає, що його огляд у Згурівській ЦРЛ на стан сп`яніння був проведений з порушенням. Забір сечі здійснювався в одну баночку з-під майонезу сіро-білого кольору, яка не була запакована. Коли йому проводили обстеження в місті Київ, для забору сечі йому надавали індивідуально запаковану тару, провели тест, потім він здавав кров та було проведено дослідження під мікроскопом. У Згурівці йому робили тільки тест на сечу. Його адвокат ОСОБА_11 ініціював проведення експертизи, але на той час вже було пізно. Після ДТП він просив вибачення у потерпілої ОСОБА_12 , ОСОБА_13 його слухати не захотіла. Він намагався частково відшкодувати потерпілим завдану шкоду, проте вони відмовились прийняти надіслані ним кошти, оскільки вважали надані ним суми смішними. На той час, він не мав можливості відшкодувати завдану шкоду у більшому розмірі. Цивільний позов ОСОБА_12 , з урахуванням останніх змін, про стягнення з нього на користь ОСОБА_12 майнової шкоди, яка складається з витрат на встановлення пам`ятника у розмірі 30000,00 грн та раніше заявлених витрати на поховання у розмірі 7245,00 грн, визнає повністю. Цивільний позов ОСОБА_13 до нього в останній редакції визнає частково, а саме, моральну шкоду у розмірі 34000,00 грн та майнову шкоду у розмірі 7245,00 грн. В скоєному кається, жалкує з приводу вчиненого. Готовий нести відповідальність. Щодо призначення покарання покладається на розсуд суду. Зауважив, що ДТП вчинив з необережності. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_9 не мав права керування транспортними засобами та його транспортний засіб був не зареєстрований.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 показала, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із загиблим ОСОБА_9 з 2013 року без реєстрації шлюбу. 01 липня 2019 року приблизно о 5 годині 00 хвилин ОСОБА_9 поїхав на роботу. Приблизно об 11 годині 00 хвилин їй зателефонував брат і сказав приїжджати, бо ОСОБА_9 потрапив у ДТП. Коли вона приїхала, на місці події вже була швидка. ОСОБА_9 лежав у швидкій з перебинтованною ногою і все просив, щоб його вже везли. ОСОБА_8 сидів на лавочці, до нього теж підійшли лікарі. ОСОБА_8 був збентежений, тримався за голову, повторював, що це ОСОБА_9 їхав не правильно. Чи перебував ОСОБА_8 у стані сп`яніння, потерпіла не знає. ОСОБА_9 в стані сп`яніння не перебував. Швидка забрала ОСОБА_9 до лікарні. Потерпіла ще заїхала додому по речі й документи чоловіка. Коли приїхала до лікарні, їй, через деякий час, повідомили, що ОСОБА_9 помер. Особисто вона не бачила дорожньо-транспортної пригоди. Деталі події знає лише зі слів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були очевидцями події. З їх слів їй стало відомо, що ОСОБА_9 обминав ями, але встиг повернутись на свою смугу руху. Вважає, що ОСОБА_8 необхідно суворо покарати, наполягає на реальному покаранні у виді 8 років позбавлення волі та позбавленні ОСОБА_8 права керування строком на три роки. В судовому засіданні свій цивільний позов підтримала в повному обсязі в останній уточненій редакції, а саме, просила: стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на її користь завдану майнову шкоду, а саме, витрати на поховання у розмірі 7245,00 грн та моральну шкоду в розмірі 74962,00 грн; стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на її користь завдану майнову шкоду в розмірі 7245,00 грн та моральну шкоду в розмірі 25038,00 грн. Просила цивільний позов задовольнити.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 показала, що вона є рідною сестрою загиблого ОСОБА_9 . Зазначила, що на місці події вона не була. Про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 01.07.2019, вона довідалась від співмешканки брата ОСОБА_13 , яка їй зателефонувала, та від брата ОСОБА_13 . Пізніше приїхали колеги ОСОБА_9 з роботи. Потерпіла ОСОБА_12 із сином поїхали в морг, де лікар їм описав, яких ушкоджень зазнав її брат. ОСОБА_9 був увесь розбитий, гематомний, голова була зашита, можливо йому робили розтин. Коли їхали в морг, проїжджали місце дорожньо-транспортної пригоди. На місці пригоди бачила поламаний паркан, уламки дзеркала. Щодо цивільного позову повідомила, що вона відмовляється від попередньо поданного цивільного позову, натомість, усно заявила вимогу про стягнення з ОСОБА_8 на її користь витрати, які вона понесла на встановлення пам`ятника ОСОБА_9 , у розмірі 30000,00 грн. При цьому, зазначила, що у неї відсутні документи, що підтверджують понесені витрати. Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_12 покладається на розсуд суду, вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без реального відбуття покарання.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що влітку 2019 року, точної дати вона не пам`ятає, так як пройшло багато часу, приблизно о 10-11 годині ранку, вона рухалась на велосипеді в селі Великий Крупіль по вулиці Київський Шлях з правого боку дороги в напрямку міста Київ. Дорожнє покриття було сухим. Приблизно 50-70 метрів попереду неї на велосипеді їхав ОСОБА_15 . Автомобіль «ГАЗ», який рухався у попутному напрямку, обігнав її, виїхавши на зустрічну смугу руху. Вона не може точно сказати, якою була швидкість автомобіля «ГАЗ», але він рухався не надто швидко. На якусь мить у поле її зору (оскільки дорога повертала ліворуч) попав маленький мотоцикл, який рухався назустріч по її смузі руху та смузі руху автомобіля. Вона припускає, що водій мотоцикла, яким, як виявилось, був ОСОБА_9 , об`їжджав ями, бо дорога в тому місці була дуже розбита, було багато ям. Інших транспортних засобів там не було. Після обгону автомобіль «ГАЗ» почав повертатись на свою смугу руху, але потім різко звернув вліво на зустрічну смугу руху, після чого вона почула удар. Чи повернувся ОСОБА_9 на свою смугу руху в момент зіткнення транспортних засобів вона не бачила, бо дорога повертала ліворуч. Оскільки за автомобілем знялася курява, то можливо автомобіль гальмував. Свідок ОСОБА_14 під`їхала ближче. На місці дорожньо-транспортної пригоди вона побачила, що автомобіль «ГАЗ» перетнув зустрічну смугу, обочину і в`їхав у паркан. На лівій (зустрічній відносно неї) смузі руху, частково на дорозі та на узбіччі, на животі, обличчям донизу лежав потерпілий, а ближче до середини лівої смуги руху лежав мотоцикл. Мотоцикл був дуже побитий. На ОСОБА_9 був шолом. Він ще був живий, спочатку мовчав, а потім почав стогнати і сказав, що в нього всередині все болить. Що саме трапилось він не казав. З-під шолому ОСОБА_9 сочилась кров, тому свідок поїхала за бинтами й аптечкою. Коли повернулась, то на місце події вже приїхав інженер з охорони праці з молочної компанії, де працював ОСОБА_9 . З ОСОБА_9 зняли шолом, у нього була рана на лобі та велика рана, ніби на правому стегні. Невдовзі приїхала швидка, забрала ОСОБА_9 . На той час він був живий. Обвинувачений, як їй пізніше стало відомо - ОСОБА_8 , був дуже стривожений, увесь час ходив і повторював, що потерпілий їхав по його стороні. На її думку, для уникнення зіткнення автомобіль повинен був звернути вправо, де був пустир.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він працює лікарем в Згурівській ЦРЛ (наразі КНП «Згурівська лікарня»). 01 липня 2019 року працівники привезли ОСОБА_8 для проведення обстеження на стан наркотичного сп`яніння. Він провів діагностику, провів обстеження ОСОБА_8 та склав висновок за результатами обстеження. ОСОБА_8 зібрав сечу в присутності працівника поліції після чого було проведено тест на наявність наркотичних речовин в сечі. Забір сечі було здійснено в двохсотграмову стерильну скляну баночку, яку принесли з лабораторії. Індивідуально запакованої тари в Згурівській лікарні немає. За результатами проведеного тесту у ОСОБА_8 було встановлено стан наркотичного сп`яніння. У сечі ОСОБА_8 виявлено наявність двох наркотичних речовин, яких точно він не пам`ятає. Також зазначив, що забору крові для проведення обстеження на стан наркотичного сп`яніння у Згурівській лікарні не здійснюється, оскільки в лікарні відсутні тести на кров та немає можливості проводити лабораторні дослідження.
Свідок ОСОБА_15 , допитаний в судовому засіданні, показав, що влітку 2019 року (точної дати він не пам`ятає) він рухався на велосипеді з двома дітьми по вулиці Київський шлях з центра села Великий Крупіль у напрямку села Лукаші. День був сонячний і теплий, видимість хороша, дорога асфальтована, суха, але було багато ям. У цей час його обігнав автомобіль «ГАЗ». Він побачив, що назустріч йому, по його смузі руху, рухається мопед. Автомобіль «ГАЗ» їхав по зустрічній і не звертав на свою смугу, бо там був мопед. В цей час, мопед різко виїхав на свою смугу руху. Автомобіль «ГАЗ» не встигав звернути на свою смугу і, намагаючись уникнути зіткнення, з`їхав на обочину лівої (зустрічної) смуги руху і врізався в паркан. Свідок показав, що бачив момент зіткнення. В момент зіткнення мопед був приблизно посередині дороги. Транспортні засоби контактували передніми частинами: мопед переднім колесом, автомобіль передньою правою частиною. На тому відрізку дороги дуже багато ям, і всі, зазвичай, розминаються в останній момент. Після зіткнення транспортних засобів, свідок підбіг до водія мопеда, яким виявився ОСОБА_9 та з яким свідок разом працював. ОСОБА_9 лежав біля мопеда, в шоломі. В шоломі ОСОБА_9 застряг диск від колеса, який свідок спробував витягти. ОСОБА_9 не реагував, а лише хрипів. Водій автомобіля «ГАЗ», яким виявився ОСОБА_8 , вискочив з машини й підбіг до ОСОБА_9 . ОСОБА_8 був наляканий, бігав, метушився, намагався видзвонити швидку й поліцію. Ознак сп`яніння у ОСОБА_8 він не помічав. Потім збіглись сусіди, стягнули ОСОБА_9 з дороги. Свідок ОСОБА_15 до приїзду швидкої не чекав, забрав дітей та поїхав додому. Що було далі, йому не відомо.

В судовому засіданні судом також досліджені докази та документи, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
-Позовна заява ОСОБА_13 від 08.10.2019 та копія товарного чеку від 02.07.2019 на суму 14490,00 грн на підтвердження витрат на поховання, засвідчена підписом судді ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 21-23, 24);

-Характеристика за № 565 від 17.09.2019, надана сільським головою Кулажинської сільської ради Броварського району Київської області, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується задовільно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, скарг та нарікань до Кулажинської сільської ради не надходило (т. 1 а.с. 52);
-Характеристика за № 01-09/09/19 від 09.09.2019, надана директором ТОВ «ВТК ЛТД», відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 з лютого 2019 року періодично надає товариству цивільно-правові послуги водія, вантажника, експедитора, та характеризується позитивно (т. 1 а.с. 53);

-Характеристика від 24.09.2019, надана ФОП ОСОБА_18 , якому обвинувачений ОСОБА_8 з осені 2018 року періодично надає послуги водія, навантаження та розвантаження та характеризується позитивно (т. 1 а.с. 54);

-Копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 55, т. 2 а.с. 194).

-Копії свідоцтв про народження ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю яких є дружина ОСОБА_8 ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 56, 57, 246, 247);

-Характеристика від 27.09.2019, надана сусідом обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_22 , де обвинувачений характеризується позитивно (т. 1 а.с. 58);

-Характеристика від 20.09.2019, надана сусідом обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_23 , де обвинувачений характеризується позитивно (т. 1 а.с. 59);

-Характеристика від 23.09.2019, надана колегою обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_24 , де обвинувачений характеризується позитивно (т. 1 а.с. 60);

-Характеристика від 26.09.2019, надана власником магазину «Хуторок» в с. Перемога ОСОБА_25 , де обвинувачений ОСОБА_8 характеризується позитивно (т. 1 а.с. 61);

-Характеристика від 27.09.2019, надана знайомим обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_26 , де обвинувачений характеризується позитивно (т. 1 а.с. 62);

-Характеристика від 13.10.2019, надана ФОП ОСОБА_27 , якій обвинувачений ОСОБА_8 надає послуги з доставки хліба та характеризується позитивно (т. 1 а.с. 63);

-Копія паспорта (т. 1 а.с. 67-68), копії свідоцтв про народження та укладення шлюбу ОСОБА_28 (т. 1 а.с. 69, 154, т. 1 а.с. 70, 155);

-Досудова доповідь, складена на підставі ухвали суду від 16.10.2019 старшим інспектором Згурівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, майором внутрішньої служби ОСОБА_29 , відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 може досягти виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк та арешту, тобто без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства (т. 1 а.с. 72-76);

-Відзив ОСОБА_8 на позовну заяву ОСОБА_13 з додатками: копія страхового полісу №АО/5415543, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_9 , розписка ОСОБА_13 про отримання відзиву (т. 1 а.с. 77-82);

-Копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 109, 156), витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 110);

-Уточнена позовна заява ОСОБА_13 від 19.11.2019 (т. 1, а.с. 114-117);

-Копія постанови старшого державного виконавця про накладення арешту на майно ОСОБА_8 на суму 114490,00 грн на підставі ухвали суду № 365/553/19 від 10.10.2019 (т. 1 а.с. 136);

-Позовна заява потерпілої ОСОБА_12 від 16.12.2019 (за поштовим штемпелем) з додатками (т. 1 а.с. 141-147);

-Уточнена позовна заява ОСОБА_13 до ОСОБА_8 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» від 08.01.2020 (за поштовим штемпелем) з додатками (т. 1 а.с. 164-183);

-Уточнена позовна заява Мостопалової до ОСОБА_8 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» від 08.01.2020 (згідно з інформацією про відправку) з додатками (т. 1 а.с. 184-190);

-Заперечення ПрАТ «Страхова група «ТАС» на позов ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 198-201);

-Відзив ОСОБА_8 на уточнену позовну заяву ОСОБА_13 від 08.01.2020 з додатками (т. 1 а.с. 204-211);

-Відзив ОСОБА_8 на уточнену позовну заяву ОСОБА_12 від 08.01.2020 з додатками (т. 1 а.с. 217-225);

-Заперечення ПрАТ «Страхова група «ТАС» на позов ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 226-229);

-Розрахунок витрат ОСОБА_13 на поховання ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 233);

-Довідка про склад сім`ї ОСОБА_8 № 187 від 18.11.2019 (т. 1 а.с. 236);

-Характеристика за № 680 від 18.11.2019, надана сільським головою Кулажинської сільської ради Броварського району Київської області, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує (т. 1 а.с. 237);

-Клопотання ОСОБА_12 про виключення з числа доказів довідки Виконавчого комітету Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області від 08.07.2019 № 437 (т. 2 а.с. 6-7, 70-73);

-Характеристика від 24.02.2020, надана ФОП ОСОБА_18 , якому обвинувачений ОСОБА_8 з осені 2018 року періодично надає послуги водія, навантаження та розвантаження та характеризується позитивно (т. 2 а.с. 25);

-Характеристика за № 02/06/20-1 від 02.06.2020, надана директором ТОВ «Тайм Вікторі», з якої вбачається, що станом на 02.06.2020 обвинувачений ОСОБА_8 працював у ТОВ «Тайм Вікторі» з 01.03.2020 на посаді водія та характеризувався позитивно (т. 2 а.с. 26);

-Довідка Виконавчого комітету Войтівської сільської ради Згурівського райому Київської області № 121 від 14.02.2020, відповідно до якої ОСОБА_13 та ОСОБА_9 з 26.06.2013 до дня смерті ОСОБА_9 спільно проживали та перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували взаємні права та обов`язки (т. 2 а.с. 29);

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000497 від 02.07.2019 (т. 2 а.с. 107);
-рапорт інспектора поліції від 01.07.2019 про отримане від ОСОБА_8 повідомлення про ДТП, що трапилась 01.07.2019 о 10 год. 48 хв., виклик наряду поліції та ШМД. Водій мотоциклу живий, у свідомості (т. 2 а.с. 108);
-рапорт інспектора поліції від 01.07.2019 про отримане з органів охорони здоров`я повідомлення про раптову смерть у лікарні потерпілого ОСОБА_9 внаслідок травм після ДТП (т. 2 а.с. 109-110);
-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.07.2019 з ілюстративними таблицями до нього, під час складення якого було складено план схему до цього протоколу та вилучено автомобіль марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скутер «ZSSOF», без реєстраційного номера (т. 2 а.с.111-117);
-інформація щодо направлення для тимчасового зберігання Фізичній особі підприємцю ОСОБА_30 ( АДРЕСА_2 ) скутера «ZSSOF», без реєстраційного номера та автомобіля марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучених 01.07.2019 в АДРЕСА_3 (т. 2 а.с.118);
-Довідка Зрувської ЦРЛ від 01.07.2022, відповідно до якої ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доставлений ЕМД об 11 год. 44 хв. з множинними травмами, констатовано смерть о 12 год. 40 хв. (т. 2 а.с. 119);

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2019, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_8 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Відпоівдно до тесту на наркотичні речовини позитивний результат на амфетамін (т. 2 а.с. 120);
-постанова від 02.07.2019 про визнання автомобіля марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та моторолера із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000497 (т.2 а.с.121-122, 123-124);
-копія клопотання та ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2019 про накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_32 , помістивши його на територію закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Згурівського ВП за адресою: Київська обл., Баришівський р-н, с. Семенівка, вул. Кірова, 15 (т. 2 а.с. 125-126, 127-129);
-копія клопотання та ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2019 про накладення арешту на скутер із маркуванням ZSSOF без реєстраційного номера, який належить ОСОБА_9 , помістивши його на територію закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Згурівського ВП за адресою: Київська обл., Баришівський р-н, с. Семенівка, вул. Кірова, 15 (т. 2 а.с. 130-132, 133-135);
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 3302», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_32 (т. 1 а.с. 143, т. 2 а.с. 136), цивільно-правова відповідальність якого застрахована у АТ «СГ «ТАС» (приватне) 27.03.2019 на період з 28.03.2019 до 27.03.2020, а саме, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 200000,00 грн, за шкоду заподіяну майну 100000,00 грн, розмір франшизи 950,00 грн (т. 2 а.с. 137);
-копія посвідчення водія ОСОБА_8 АІВ НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 138), копія паспорта ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 139-140);
-копія довідки № 437 від 08.07.2019, відповідно до якої ОСОБА_13 та ОСОБА_9 перебували у громадянському шлюбі більше п`яти років (т. 1 а.с. 175, т. 2 а.с. 141);.

-висновок експертного дослідження від 02.08.2019 № 122, відповідно до якого встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від поєднаної травми голови тулуба та кінцівок, яка супроводжувалась значною крововтратою та ускладнилась розвитком шоку. Виявлені при дослідженні трупа ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмета (предметів), або при ударі об такий (такі), що оцінюються у сукупності і відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті. При судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти (т. 2 а.с.142-143);
-висновок експерта від 23.09.2019 № 46т, згідно з яким при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_9 встановлено численні синці голови тулубу та кінцівок, рани нижніх кінцівок, крововиливи у м`які тканини голови, переломи кісток тазу зі значним просяканням кров`ю, оточуючих м`яких тканин. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися під час дорожньо-транспортної пригоди у водія моторолера при зіткненні з іншим транспортним засобом. Виявлені при дослідженні трупа вищеописані ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмета (предметів), або при ударі об такий (такі), та оцінюються у сукупності і відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті. Смерть наступила від поєднаної травми голови тулубу та кінцівок, яка супроводжувалась значною крововтратою та ускладнилась розвитком шоку. Виявлена у ОСОБА_9 поєднана травма голови тулубу та кінцівок знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. При судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти (т. 2 а.с.147-148);
-копія лікарського свідоцтва про смерть № 122 від 02.07.2018, відповідно до якого ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . причина смерті: шок; інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла; мотоцикліст, травмований при зіткненні з легковим автомобілем, вантажним автомобілем типу «пікап» або автофургоном (т. 2 а.с. 150);
-копія паспорта та свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 149, 151);
-висновок інженерно-технічної експертизи від 18.09.2019 № 12-1/2023, відповідно до якого встановлено, що в момент первинного контакту моторолер із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, контактував своєю передньою частиною з правою передньою боковою частиною автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та моторолера із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, розташовувались під кутом близько 150…160о. Механічні пошкодження автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , характерні для контактування з моторолером із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера. Механічні пошкодження моторолера із маркуванням «ZSSOF» без реєстраційного номера, характерні для контактування з автомобілем «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.с.158-163);
-висновок автотехнічної експертизи від 23.09.2019 № 12-1/1986, відповідно до якої виявлено пошокодження колісного диску, шини та камери наданого на дослідження автомобільного колеса автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , утворення яких, і як наслідок, розгерметизації данного колеса, утворились в процесі дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.с.169-172, 173-176);
-висновок інженерно-технічної експертизи від 16.09.2019 № 12-1/1900, відповідно до якої встановлено, що рульове керування автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно несправному, непрацездатному стані, через руйнування верхньої кришки корпусу рульового механізму. Дана несправність виникла в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Система робочого гальма автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено (т. 2 а.с.185-187);
-висновок інженерно-технічної експертизи від 17.09.2019 № 12-1/1902, відповідно до якої встановлено, що рулюве керування моторолера із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, на момент огляду, знаходиться в технічно-несправному, непрацездатному стані через руйнацію і деформацію передньої вилки. Дана несправність виникла в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено. Система робочого гальма переднього та заднього колеса моторолера із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено (т. 2 а.с.193-195);
-протокол проведення слідчого експерименту від 03.09.2019 з метою перевірки показань свідка ОСОБА_8 , в результаті чого було відтворено події ДТП 01.07.2019, фототаблиці (т.2 а.с.200-208, 206-208);
-протокол проведення слідчого експерименту від 03.09.2019 з метою перевірки показань очевидця події - свідка ОСОБА_15 , в результаті якого було відтворено події ДТП 01.07.2019, фототаблиці (т.2 а.с.209-213, 214);
-протокол проведення слідчого експерименту від 09.09.2019 з метою перевірки показань очевидця події - свідка ОСОБА_14 , в результаті якого було відтворено події ДТП 01.07.2019, фототаблиці (т.2 а.с.215-219, 220);
-висновок інженерно-технічної експертизи від 20.09.2019 № 12-1/1901, відповідно до якої встановлено, що за даних дорожніх обставин водій автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 та п. 12.3 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних водій автомобіля мав технічну можливість попередити зіткнення з моторолером шляхом застосування екстреного гальмування без зміни напрямку руху в момент виникнення небезпеки для руху. За даних дорожніх обставин, згідно з показаннями ОСОБА_8 , водій моторолера повинен був діяти відповідно до вимог п. 1.2, п. 12.3 та п. 12.4 ПДР України. За даних дорожніх обставин, згідно з показаннями ОСОБА_15 , водій моторолера повинен був діяти відповідно до вимог п. 1.2 та п. 12.3 ПДР України. За даних дорожніх обставин водій моторолера своїм односторонніми діями не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем шляхом застосування екстреного гальмування у зв`язку з тим, що навіть зупинка його моторолера не виключала можливості зіткнення, оскільки зустрічний автомобіль не гальмувався. З технічної точки зору невідповідність дій водія автомобіля вимогам п. 10.1 та п. 12.3 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (т.2 а.с.223-226);

-Довідки № 193 ВПП та № 181 ВПП від 25.09.2019, видані КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня», відповідно до яких ОСОБА_8 на обліку в кабінеті лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 232).

-Копії характеристик на ОСОБА_8 , наданих сусідом ОСОБА_23 та колегою ОСОБА_24 (т. 2 а.с. 233, 234, оригінали т. 1 а.с. 59, 60);

-Копія характеристики з місця проживання за № 565 від 17.09.2019 (т. 2 а.с. 235, оригінал т. 1 а.с. 52);

-Копія вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2008, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 153 та ч. 1 ст. 189 КК України до п`яти років позбавлення волі (т. 2 а.с. 238-241);

-Інформація про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності станом на 10.09.2019, відповідно до якої ОСОБА_8 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху (т. 2 а.с. 242-244);

-Довідка про судимість ОСОБА_8 , відповідно до якої ОСОБА_8 раніше судимий вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2008 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153 та ч. 1 ст. 189 КК України, відбув покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений з виправної колонії 08.04.2013 після відбуття покарання (т. 2 а.с. 249).

Суд критично оцінює подані стороною захисту характеристики обвинуваченого ОСОБА_8 , надані його сусідами та знайомими, оскільки такий вид доказів не передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, джерело походження цих доказів встановити неможливо, вказані особи в судове засідання як свідки не викликались та безпосередньо судом не допитувались.
12 березня 2020 року та повторно 01 вересня 2020 року потерпіла ОСОБА_12 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила суд виключити з числа доказів у кримінальному провадженні № 0000497 від 02.07.2019 у судовій справі № 365/553/19 довідку Виконавчого комітету Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області від 08.07.2019 № 437 про те, що гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_3 і перебував з громадянською дружиною ОСОБА_13 у громадянському шлюбі більше п`яти років. Вважає, що довідка містить завідомо неправдиві відомості, є предметом підлогу і тому викликає сумнів у її достовірності. Законодавство України не містить таких понять як «громадянська дружина» та «громадянський шлюб».

З цього приводу суд зазначає, що потерпіла ОСОБА_12 належним чином не аргументує своє клопотання. Оспорювана довідка видана на підтвердження фактів спільного проживання потерпілої ОСОБА_13 та загиблого ОСОБА_9 та перебування їх у фактичних шлюбних відносинах більше п`яти років. Посилання потерпілої на відсутність у законодавстві України понять «громадянська дружина» та «громадянський шлюб» не спростовує зазначених фактів, оскільки вказані поняття широко використовуються в побутовому спілкуванні для означення фактичних шлюбних відносин.

Оскільки під час судового розгляду судом не встановлено очевидної недопустимості зазначеної довідки як доказу, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про її виключення з числа доказів.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_33 підтримала пред`явлене обвинувачення в повному обсязі. Зазначила, що в процесі судового розгляду пом`якшуючих обставин, зокрема, щирого каяття, не встановлено. Обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння. З урахуванням того, що ОСОБА_8 має погашену судимість, вчинив тяжкий злочин, визнав вину частково, не відшкодував потерпілим завдану шкоду, своїми діями затягував розгляд справи, просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав частково, каявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

В обвинувальному акті як обставина, яка пом`якшує покарання, зазначається щире каяття.

Щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного. Виражене словесно і закріплене письмово визнання своєї вини у вчиненні злочину не завжди є проявом саме щирого каяття, оскільки може поєднуватись із критикою чинного законодавства, виправдовуванням своєї протиправної поведінки.

Згідно з послідовною практикою Верховного Суду, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, при розгляді справ №559/1037/16-к та №199/6365/19.

Посткримінальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 свідчить про відсутність у нього щирого каяття. За понад три роки з моменту, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, обвинувачений не відшкодував шкоду потерпілим навіть у тій частині, яку він визнає, не відшкодував процесуальні витрати на залучення експертів, у своїх показах наводив аргументи, які свідчать про намагання виправдати свою протиправну поведінку та перекласти вину в скоєнні ДТП на загиблого ОСОБА_9 .

З урахуванням наведеного суд вважає, що в судовому провадженні не підтверджена наявність такої обставини, що пом`якшує відповідальність, як щире каяття.

Інші обставини, які пом`якшують покарання судом не встановлені.

В обвинувальному акті обставиною, яка обтяжує покарання, яка передбачена ст. 67 КК України, визначено керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечує факт його перебування в стані наркотичного сп`яніння в момент вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди.

Для підтвердження факту перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в стані наркотичного сп`яніння стороною обвинувачення надано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2019, виданий на підставі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 8 розділу І цієї Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

У розділі ІІІ цієї Інструкції чітко визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, в тому числі, порядок відібрання зразків біологічного середовища для проведення лабораторних досліджень.

Так, відповідно до п. 7 та 8 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Згідно з п. 10 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п. 12 розділу ІІІ Інструкції). Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п. 13 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 15 та 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з п. 22 розділу ІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В ході розгляду кримінального провадження судом встановлено, що огляд ОСОБА_8 на стан наркотичного сп`яніння в Згурівській ЦРЛ було проведене з порушенням вимог Інструкції, зокрема, допущено порушення порядку відібрання зразків біологічного середовища та не було проведено лабораторного дослідження, проведення яких є обов`язковим, що підтверджується показаннями лікаря ОСОБА_16 , який проводив обстеження, та обвинуваченого ОСОБА_8 .

З огляду на вищезазначене, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не може бути визнаний належним та допустимим доказом для підтвердження фату перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в стані наркотичного сп`яніння.

Жодних інших доказів, які б доводили факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в стані наркотичного сп`яніння стороною обвинувачення не надано.

Тобто, в ході розгляду судом кримінального провадження наявність зазначеної обставини не була доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наявність сумнівів що ОСОБА_8 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, у стані наркотичного сп`яніння, суд не враховує цю обставину як обтяжуючу.

Решта доказів, поданих стороною обвинувачення на доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, узгоджуються між собою, ретельно перевірені та проаналізовані судом в їх сукупності та взаємозв`язку, відтак суд визнає їх допустимими доказами.

Судом встановлено, що 01 липня 2019 року приблизно о 10 годині 30 хвилинОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині вулиці Київський шлях, поблизу будинку номер 50, в селі Великий Крупіль Згурівського району Київської області в напрямку села Лукаші Баришівського району Київської області, в порушення вимог підп. «б» п. 2.3 ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та підп. «д» п. 2.3 ПДР України, відповідно до якого водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, проявив самовпевненість, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху в бік центру села Великий Крупіль Згурівського району Київської області, вчасно не зреагував на перешкоду у вигляді моторолера, який рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення з моторолером із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_9 , чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій моторолера із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номера, ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 23.09.2019 № 46Т смерть ОСОБА_9 настала від поєднаної травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалась значною крововтратою та ускладнилась розвитком шоку. При судово-токсилогічному дослідженні крові трупа ОСОБА_9 спирти та їх ізомери не виявлені.
Грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 2.3 «б», п. 2.3 «д», п. 10.1, п. 12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв?язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді смерті ОСОБА_9 .
В обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення вказано також, що у прямому причинному зв?язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді смерті ОСОБА_9 перебуває також грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 2.9 а) ПДР України. Водночас, перебування ОСОБА_8 в стані наркотичного сп`яніння зазначене як обставина, щообтяжує покарання.
Суд вбачає за необхідне виключити із формулювання обвинувачення, встановленого прокурором, прямий причинний зв`язок між грубим порушенням водієм ОСОБА_8 вимог п. 2.9 «а» ПДР України та виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді смерті ОСОБА_9 , оскільки керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння хоча і становить порушення вимог підп. «а» п. 2.9 ПДР України, проте не може виступати прямою безпосередньою причиною настання ДТП та її наслідків у вигляді заподіяння потерпілому (потерпілим) тілесних ушкоджень або смерті. Стан сп`яніння не охоплюється об`єктивною стороною (не є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ст. 286 КК, і, в разі підтвердження факту перебування обвинуваченого в стані сп`яніння, при призначенні покарання може враховуватись як обставина, що обтяжує покарання, згідно з п. 13 ч. 2 ст. 67 КК України.

Такий правовий висновок щодо застосування зазначеної вище норми права було сформульовано Великою палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17, з посиланням на постанови Верховного Суду України від 9 лютого 2012 року у справі №5-28кс11 та від 01 грудня 2016 року у справі №5-368кс(15)16.

Факт вчинення злочину ОСОБА_8 у стані наркотичного сп`яніння під час розгляду судом кримінального провадження не підтверджено.

За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду поза розумним сумнівом доведено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме, у тому, що він своїми необережними протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, тобто вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, обставини за яких було вчинено злочин, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який за місцем проживання та останнім відомим місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, працездатний, на дату ухвалення вироку факт його офіційного працевлаштування судом не встановлений, є осудним та підлягає кримінальній відповідальності, на підставі ст. 89 КК України не має судимості, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною старшим інспектором Згурівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації», майором внутрішньої служби ОСОБА_29 , обвинувачений ОСОБА_8 може досягти виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк та арешту, тобто без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства. Інформація внесена в досудову доповідь ґрунтується на підставі характеристики з місця проживання, довідки про склад сім`ї, довідок лікарів нарколога та психіатра, результатів анкетування, довідки результатів проведеної бесіди з обвинуваченим ОСОБА_8 , копії свідоцтва про шлюб, вимоги про судимість, довідки АПРА Згурівського ВП № 2555/109/1010/03-19 від 17.10.2019.

Такої ж думки дотримується потерпіла ОСОБА_12 .

Прокурор та потерпіла ОСОБА_13 вимагають призначення максимальної міри покарання, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України 8 років реального позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи поведінку обвинуваченого як в момент так і після скоєння злочину, під час судового розгляду, невідшкодування ним завданої шкоди та процесуальних витрат, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, суд не вбачає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що саме визначене вище судом покарання є необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченомуОСОБА_8 раніше не обирався. До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченомуОСОБА_8 не обирати.

У кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 заявлено два цивільні позови.
Так, 08 жовтня 2019 року потерпіла ОСОБА_13 у кримінальному провадженні звернулась із цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину (т. 1 а.с. 21-23, 24). В подальшому неодноразово уточнювала позовні вимоги та склад відповідачів (т. 1, а.с. 114-117, т. 1 а.с. 164-183).
У судовому засіданні 08.08.2022 цивільний позивач ОСОБА_13 підтримала уточнений цивільний позов у редакції від 08.01.2020 (а.с. 164-171), в якому просить: стягнути із обвинуваченого ОСОБА_8 на її користь завдану майнову шкоду, а саме, витрати на поховання в розмірі 7245 (сім тисяч двісті сорок п`ять) гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 74962 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок; стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на її користь завдану майнову шкоду в розмірі 7245 (сім тисяч двісті сорок п`ять) гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 25038 (двадцять п`ять тисяч тридцять вісім) гривень 00 копійок.
Від втрати чоловіка їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 100000,00 грн. вважає, що відшкодування моральної шкоди саме в такому розмірі буде адекватною дійсним стражданням, які вона перенесла і продовжує переносить далі.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яку вчинив ОСОБА_8 , загинув її чоловік, ОСОБА_9 , з яким понад 5 останніх років вона жила однією сім`єю у громадянському шлюбі. Смерть ОСОБА_9 настала 01.07.2019 після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим її наслідком, а тому їй, як потерпілій, заподіяна матеріальна шкода в сумі 14490,00 грн, яка складається з витрат на поховання ОСОБА_9 .
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 автомобіль, яким ОСОБА_8 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, належить ОСОБА_32 та ОСОБА_8 керував ним на законних підставах, а тому є належним відповідачем.
Згідно з копією полісу № АО/5415543 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_18 27.03.2019 уклав із ПрАТ «СГ «ТАС» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, пов`язаної з експлуатацією транспортного засобу марки ГАЗ 3302, номерний знак НОМЕР_1 строком до 27.03.2020 включно, за яким страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000,00 грн, а розмір франшизи 950 грн.
Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Зазначає, що така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15, яка є обов`язковою для усіх судів.
На підтвердження своїх вимог цивільний позивач ОСОБА_13 надала, зокрема: товарний чек від 02.07.2019 (т. 1 а.с. 24 копія товарного чеку); розрахунок витрат, які вона понесла у звязку зі смертю чоловіка ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 233); копію довідки № 437 від 06.07.2019, відповідно до якої вона та ОСОБА_9 перебували у громадянському шлюбі більше п`яти років (т. 1 а.с. 175); копію страхового полісу №АО/5415543 (т. 1 а.с. 182); довідку виконавчого комітету Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області № 121 від 14.02.2020, відповідно до якої ОСОБА_13 та ОСОБА_9 проживали за адресою: АДРЕСА_3 , перебували у фактичних шлюбних відносинах (проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу) з 26.06.2013 по день смерті ОСОБА_9 01.07.2019, вели спільне господарство, мали спільний бюджет (т. 2 а.с. 29).
Цивільний відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав цивільний позов ОСОБА_13 частково, а саме: моральну шкоду у розмірі 34000,00 грн та матеріальну шкоду в розмірі 7245,00 грн.
31 січня 2020 року (за поштовим штемпелем) представник цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» направив до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 226-229), в яких просить відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_13 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС».
В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що згідно з п. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Згідно зі ст. 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки і чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Чинним законодавством не передбачена можливість встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки в кримінальному провадженні на підставі довідки сільської ради.
Згідно з п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Таким чином, договірні відносини між ПАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_8 за договором страхування №АО/5415543 врегульовані спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено порядок і умови відшкодування витрат на поховання та яких потерпіла ОСОБА_13 не дотрималась, оскільки не надала страховику документи, що підтверджують такі витрати та не пред`явила оригінал свідоцтва про смерть, а тому підстав судового захисту її прав та стягнення страхового відшкодування немає.
ОСОБА_13 , в силу ч. 6 ст. 55, п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 61 КПК України, як особа, яка спільно проживала з померлим ОСОБА_9 , але не перебувала з ним у шлюбі, визнана у кримінальному провадженні потерпілою та цивільним позивачем.
На підставі ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
В силу положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В силу п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
В силу ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода, зокрема, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Автомобіль ГАЗ 3302, номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_18 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_18 , як власника транспортного засобу, на момент вчинення ОСОБА_8 була застрахована в АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом № АО/5415543 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т. 1 а.с. 80 копія полісу). ОСОБА_8 керував транспортним засобом на законних підставах.
Згідно зі ст. 6 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) (в редакції станом на 01.07.2019) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
В силу положень ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Згідно з п. 27.1 ст. 27 Закону № 1961-IV страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Пункт 27.3 ст. 27 Закону № 1961-IV містить перелік осіб, які мають право на отримання від страховика відшкодування моральної шкоди, заподіяну смертю фізичної особи, а саме: чоловік (дружина), батьки (усиновлювач) та діти (усиновлені).
Тобто, коло осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди за договором страхування є вужчим, у порівнянні з колом осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди на підставі загальних норм Цивільного кодексу України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок смерті потерпілого, та відповідних норм Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі п. 27.4 ст. 27 Закону № 1961-IV страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть.
Закон № 1961-IV є спеціальним по відношенню до норм Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та регулює договірні правовідносини, які виникли на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного на користь третіх осіб.
ОСОБА_13 не належить до кола осіб, які мають право на отримання відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, на підставі Закону № 1961-IV.

Щодо твердження відповідача ПАТ «СГ «ТАС» про те, що потерпіла ОСОБА_13 не надала страховику документи, що підтверджують такі витрати та не пред`явила оригінал свідоцтва про смерть, а тому підстав судового захисту її прав та стягнення страхового відшкодування немає, суд звертає увагу на наступне. Визначений вказаним Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком врегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини. Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого. Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України. Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них, яка визначена у ст. 35 Закону, передбачає відшкодування шкоди на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК України. Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

З огляду на вищезазначене, суд вважає доведеним розмір майнової шкоди, а саме витрат на поховання у розмірі 14490,00 грн. Потерпіла ОСОБА_13 просить стягнути зазначену суму майнової шкоди по 7245,00 грн з кожного з цивільних відповідачів.

Оцінивши тяжкість вчиненого злочину з боку відповідача, що призвела до смерті потерпілого, враховуючи, що ОСОБА_13 втратила чоловіка, з яким проживала однією сім`єю понад п`ять років, внаслідок чого зазнала та продовжує зазнавати страждань, суд вважає, що розмір моральної шкоди у 100 000,00 грн відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. З них, потерпіла ОСОБА_13 просить стягнути 74962,00 грн з ОСОБА_8 та 25038,00 грн з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС».

За даних обставин, суд вбачає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 до ОСОБА_8 , Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 завдану майнову шкоду в розмірі 7245 (сім тисяч двісті сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 завдану моральну шкоду в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривні 00 копійок.
Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_13 завдану майнову шкоду в розмірі 7245 (сім тисяч двісті сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_13 завданої моральної шкоди в розмірі 25038 (двадцять п`ять тисяч тридцять вісім) гривень 00 копійок.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 10.10.2019 було задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_13 , визнано її цивільним позивачем, накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 , яке є його власність, шляхом заборони відчуження майна в межах ціни позову 114490,00 грн.

Згідно з постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_34 від 18.10.2019 про закінчення виконавчого провадження (ВП № 60310066) накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 , яке є його власність, шляхом заборони відчуження майна в межах ціни позову 114490,00 грн. (т. 1 а.с. 136 копія постанови)

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України та ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення цивільного позову ОСОБА_13 , застосовані на підставі ухвали Згурівського районного суду Київської області від 10.10.2019, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вироком суду законної сили.

Потерпіла ОСОБА_12 звернулася до суду у кримінальному провадженні з цивільним позовом, який в подальшому уточнювала, до обвинуваченого ОСОБА_8 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (т. 1 а.с. 141-147, т. 1 а.с. 184-190).
ОСОБА_12 є рідною сестрою ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 67-68 копія паспорта, т. 1 а.с. 70, 154 копія свідоцтва про укладення шлюбу, т. 1 а.с. 69, 109, 155, 156 копії свідоцтв про народження, т. 1 а.с. 110 копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження).
В судовому засіданні 08 серпня 2022 року ОСОБА_12 черговий раз, в усній формі, уточнила позовні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_8 , просила стягнути з нього майнову шкоду, а саме витрати на встановлення пам`ятника у розмірі 30000,00 грн. Від решти заявлених раніше позовних вимог до ОСОБА_35 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» ОСОБА_12 відмовилась в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_8 визнав уточнені позовні вимоги ОСОБА_12 щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 30000,00 грн (витрати на встановлення пам`ятника) та у розмірі 7245,00 грн (витрати на поховання) визнав в повному обсязі.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог.
Прийняти уточнені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_12 до ОСОБА_8 щодо стягнення на її користь майнової шкоди у розмірі 30000,00 грн.
Прийняти відмову ОСОБА_12 від позову в частині вимог щодо стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди, а також, в частині вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» майнової та моральної шкоди.
З урахуванням того, що потерпіла ОСОБА_12 уточнила свої позовні вимоги, публічно заявила про відмову від інших, раніше заявлених нею, позовних вимог, і така відмова прийнята судом, а також того, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, суд вбачає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 до ОСОБА_8 задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 завдану майнову шкоду - витрати на встановлення пам`ятника ОСОБА_9 , в розмірі 30000,00 грн.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні у загальному розмірі 9106,28 грн на залучення експертів для проведення експертиз, а саме:

-судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічне дослідження» (висновок експерта № 12-1/2023 від 18.09.2019) вартістю 3140,20 грн (т. 2 а.с. 157 довідка про витрати на проведення експертизи);

-судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідженння технічного стану транспортного засобу» (висновок експерта № 12-1/1986 від 23.09.2019) вартістю 1256,08 грн (т. 2 а.с. 168 довідка про витрати на проведення експертизи);

-судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідженння технічного стану транспортного засобу» (висновок експерта № 12-1/1900 від 16.09.2019) вартістю 1570,10 грн (т. 2 а.с. 184 довідка про витрати на проведення експертизи);

-судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідженння технічного стану транспортного засобу» (висновок експерта № 12-1/1902 від 17.09.2019) вартістю 1570,10 грн (т. 2 а.с. 192 довідка про витрати на проведення експертизи);

-судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» (висновок експерта № 12-1/1901 від 20.09.2019) вартістю 1570,10 грн (т. 2 а.с. 222 довідка про витрати на проведення експертизи);

стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.07.2019 на автомобіль марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_32 , жителька АДРЕСА_4 , та на скутер (моторолер) із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номеру, який належав ОСОБА_9 , які знаходяться на території закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Згурівського ВП в селі Семенівка вулиця Піщана (Кірова), 15, Броварського (раніше Баришівського) району Київської області (т.2 а.с.127-129, 133-135 копії ухвал слідчого судді), скасувати.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, відповідно до положень якої речові докази:

- автомобіль марки ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Згурівського ВП за адресою: Київська обл., Броварський (раніше Баришівський) район, с. Семенівка, вулиця Піщана (раніше - Кірова), 15, (т. 2 а.с. 121-122 копія постанови про визнання речовим доказом) - повернути ОСОБА_32 як власниці;
- скутер із маркуванням ZSSOF без реєстраційного номеру, який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Згурівського ВП за адресою: Київська обл., Броварський (раніше Баришівський) район, с. Семенівка, вулиця Піщана (раніше - Кірова), 15, (т. 2 а.с. 123-124 копія постанови про визнання речовим доказом) - повернути потерпілій ОСОБА_13 , як особі, яка перебувала понад п`ять років у фактичних шлюбних відносинах із загиблим ОСОБА_9 .
Викривачі у кримінальному провадженні відсутні, розмір винагороди не встановлювався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 368, 374 КПК України,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Додаткову міру покарання ОСОБА_36 у виді з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_36 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_36 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_37 до ОСОБА_7 , Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_37 завдану майнову шкоду в розмірі 7245 (сім тисяч двісті сорок п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_37 завдану моральну шкоду в розмірі 74962 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_37 завдану майнову шкоду в розмірі 7245 (сім тисяч двісті сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_37 завданої моральної шкоди в розмірі 25038 (двадцять п`ять тисяч тридцять вісім) гривень 00 копійок.
Заходи забезпечення цивільного позову ОСОБА_13 , застосовані на підставі ухвали Згурівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вироком суду законної сили.

Прийняти відмову ОСОБА_38 від позову в частині вимог щодо стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди, а також, в частині вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» майнової та моральної шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_38 до ОСОБА_7 задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_7 на користь МОСТОПАЛОВОЇ ОКСАНИ МИКОЛАЇВНИ завдану майнову шкоду - витрати на встановлення пам`ятника ОСОБА_9 , в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні у загальному розмірі 9106 (дев`ять тисяч сто шість) гривень 28 копійок на залучення експертів для проведення експертиз, а саме:

-судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічне дослідження» (висновок експерта № 12-1/2023 від 18.09.2019) вартістю 3140 (три тисячі сто сорок) гривень 20 копійок;

-судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідженння технічного стану транспортного засобу» (висновок експерта № 12-1/1986 від 23.09.2019) вартістю 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок;

-судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідженння технічного стану транспортного засобу» (висновок експерта № 12-1/1900 від 16.09.2019) вартістю 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень10 копійок;

-судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідженння технічного стану транспортного засобу» (висновок експерта № 12-1/1902 від 17.09.2019) вартістю 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень10 копійок;

-судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» (висновок експерта № 12-1/1901 від 20.09.2019) вартістю 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень10 копійок;

стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.07.2019 на автомобіль марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_32 , жителька АДРЕСА_4 , та на скутер (моторолер) із маркуванням «ZSSOF», без реєстраційного номеру, який належав ОСОБА_9 , які знаходяться на території закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Згурівського ВП в селі Семенівка вулиця Піщана (Кірова), 15, Броварського (раніше Баришівського) району Київської області, скасувати.
Речові докази:

- автомобіль марки ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Згурівського ВП за адресою: Київська обл., Броварський (раніше Баришівський) район, с. Семенівка, вулиця Піщана (раніше - Кірова), 15, - повернути ОСОБА_32 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) як власниці;
- скутер із маркуванням ZSSOF без реєстраційного номеру, який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Згурівського ВП за адресою: АДРЕСА_2 , - повернути потерпілій ОСОБА_13 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), як особі, яка перебувала понад п`ять років у фактичних шлюбних відносинах із загиблим ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_39