Дата документу 09.02.2023
Справа № 334/6845/13-к
Провадження № 1-кп/334/1/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні м. Запоріжжя кримінальне провадження у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має професійно - технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

- 21.07.1999 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 46-1 КК України від терміновано виконання вироку на 2 роки;

-15.05.2000 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 2 ст. 143, с. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 43 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.1999 року та остаточно визначено 2 роки 3 місяці позбавлення волі. 10.04.2001 року умовно - достроково звільнений, не відбутий строк 1 рік 18 днів;

-05.08.2002 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років;

-16.03.2004 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя та остаточно визначено 4 роки позбавлення волі. Звільнений 21.02.2006 року;

-16.07.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Звільнений 29.05.2009 року;

-16.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі троком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до вироку Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2007 року, остаточно визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 13.02.2012 року

-16.05.2013 року Хортицьким районним судом м Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2013 року в період часу з 09 год. 00 хв. до 13 год. 15 хв. ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вибив зовнішню частину замку вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , проник до приміщення вищевказаної квартири, з якої разом з ОСОБА_7 таємно викрав золоту каблучку, вартістю 1500,00 грн, яка належить ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою, групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 11.03.2013 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , шляхом пошкодження замка вхідних дверей, незаконно проникли до квартри АДРЕСА_3 , де таємно викрали майно ОСОБА_9 , а саме: ноутбук «Асер», вартістю 3700 грн, грошові кошти у сумі 200 доларів США, які згідно офіційного курсу НБУ еквівалентні 1598 грн 60 коп.; грошові кошти в сумі 400 грн; мобільний телефон «Самсунг» вартістю 270 грн; сім карту оператора мобільного зв`язку «МТС», що не представляє матеріальної цінності для потерпілої, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 5968, 60 грн.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою, групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, 23.07.2013 року у період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом злому замка вхідної двері, проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав ігрову приставку «Sony Play Station 3» вартістю 2000 грн, яка належить ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднане з проникненням у житло, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив що, дійсно вчиняв у 2013 році крадіжки з квартир. З квартири вкрав ігрову приставку, залишив її собі, хотів сам в неї пограти, потім втік до росії, а приставка залишилася вдома, її подальша доля йому не відома. По АДРЕСА_5 вони з ОСОБА_11 випадково подзвонили в двері квартири, ніхто не відповів, він вибив замок (серцевину), вони проникли до квартири, нічого цінного крім золотої каблучки не знайшли. Каблучку згодом продали. На Бородінському мікрорайоні разом з ОСОБА_12 зламали замок у квартирі, винесли ноутбук, гроші, сіли в машину та поїхали, через кілька кварталів їх спіймали. Пояснив, що детально обставини не пам`ятає, проте в обвинувальному акті обставини викладені вірно та відповідають дійсності. У вчиненому розкаюється, просить сурово не карати. Також пояснив, що після останньої крадіжки, він вирішив втекти з м. Запоріжжя та виїхав на територію російської федерації, скоїв новий злочин, був засуджений у росії на 3 роки шість місяців позбавлення волі. В процесі відбування покарання на території росії надійшли документи на його екстрадицію до України. Після відбуття покарання він був відразу доставлений у СІЗО м. Ярославля, де перебував ще рік, чекав на повернення в Україну, проте строк закінчився та його депортували з росії. І лише у 2022 році він самостійно повернувся в Україну.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, подав 20.09.2022 року заяву ( т. 8, а. с. 124), що просить розглядати кримінальне провадження без його участі, матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі, покарання залишає на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності ( т. 7 а. с. 52).

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за першим та другим епізодом як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою, групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за третім епізодом - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднане з проникненням у житло, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх осіб, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, проте з 1999 року неоднороазово оглядався лікарем - наркологом, з 16.07.2013 року по 18.07.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіїдів, був неодноразово засуджений за вчинення корисливих тяжких злочинів.

Суд також враховує, що обвинуваченим було відшкодовано матеріальну шкоду потерпілим, потерпілі будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, та стосовно міри покарання обвинуваченого поклались на розсуд суду.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України є рецедив злочину.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, покарання в межах санкції статті за яким кваліфіковано дії останнього у виді позбавлення волі, яке наближене до його мінімальної межі.

Оскільки обвинуваченим вчинено злочини до постановлення вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя №337/2278/13 від 16.05.2013 року, то остаточне покарання має бути йому призначене за сукупністю злочинів відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України.

Також, судом встановлено, що у квітні 2014 року при здійсненні розшукових дій було встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання на території російської федерації у зв`язку з чим було направлено запит про екстрадицію (тимчасову видачу) до України з російської федерації ОСОБА_6 відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року. На виконання запиту про екстрадицію компетентними органами російської федерації до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у період з 17.03.2017 року по 16.03.2018 року.

Відповідно до положень ст. 577 КПК України час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, зараховується до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) суд вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року.

Питання щодо речових доказів належить вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані з проведенням експертиз, які підтвердженні відповідними доказами, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями ст. 182, 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покаранням за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя №337/2278/13 від 16.05.2013 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців 28 днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11.03.2013 року по 26.03.2013 року, 17.03.2017 року по 16.03.2018 року, з 31.05.2022 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням строку попереднього ув`язнення вважати ОСОБА_6 таким, що відбув покарання повністю.

До набрання вироку законної сили змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти у залі суду.

Речові докази: золоту каблучку, яка належить ОСОБА_8 - залишити за належністю ОСОБА_8 .

Речові докази: ноутбук «ASER», банківська картка на ім`я « ОСОБА_13 » банку «Метал карт», банківська карта на ім`я « ОСОБА_13 » банку «Ощадбанк», банкнота номіналом 100 доларів США, мобільний телефон «Самсунг» з двома сім-картами, манікюрні ножиці, великий хрест з металу сірого кольору, малий хрест з металу сірого кольору, кулон з металу сірого кольору з прозорим камінням та написом «Tifani», пара сережок овальної форми з прозорим камінням та написом «Dior», сережка у вигляді шару, ланцюжок з металу сірого кольору, перстень з металу сірого кольору з прозорим каменем та написом «Tifani», ланцюжок з металу сірого кольору з медальйоном у вигляді ікони, ланцюжок з металу жовтого кольору з медальйоном у вигляді серця, пара сережок у вигляді трьох ланцюжків, ти шпильки, ланцюжок з брелком у вигляді слона, шнур живлення для електроприладів, статуетка у вигляді слона, які належать ОСОБА_9 - залишити ОСОБА_9 за належністю.

Речові докази: дві дактилоскопічні карти, три сліди папілярних узорів - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: фрагмент циліндрового механізму, який зберігається у зберігається у пакеті №62 від 26.03.2013 у камері схову Запорізького РУП ГУНП В Запорізькій області; складний ніж, мобільний телефон «Nokia», мобільний телефон «Samsung», блокнот з чорною палітуркою, шарикова ручка, брелок - ліхтарик, оберемок з шести полімерних магнітних ключів, гаманець чорного кольору, касова квитанція, візитні та дисконтні карти банкнота номіналом 1 долар США, пара вовняних рукавичок чорного кольору, два шурупи, дві саморобні відмички, навушники портативні, одноразовий шприц в упаковці 5 мл, два держателя для викруток, пара шкіряних рукавиць, зв`язки з трьох магнітних ключів, два USB накопичувача, зубний протез з мостом з металу жовтого кольору, шкіряний гаманець коричневого кольору, дві викрутки пласкі, викрутка хрестообразна, цвяходер, які зберігаються у камері схову Запорізького РУП ГУНП В Запорізькій області ( квитанція №39 від 27.03.2013 року); кросівки та сліду взуття, у камері схову Запорізького РУП ГУНП В Запорізькій області (квитанція №36 від 27.03.2013 року) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 882 грн 00 хв.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1