Справа № 304/1798/22 Провадження № 1-кс/304/116/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2023 року на транспортний засіб марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено в ході проведення обшуку 19 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання мотивує тим, що у провадженні слідчого відділення № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 70000334 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України. В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2023 року накладено арешт на майно, в тому числі належне ОСОБА_4 , а саме транспортний засіб марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено в ході проведення обшуку 19 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що подальша потреба в арешті майна щодо майна ОСОБА_4 відпала, а раніше накладений арешт є необґрунтованим з огляду на наступне. Так, ОСОБА_4 не має жодного відношення до даного кримінального провадження, оскільки не має процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого, не несе цивільну відповідальність за особу, яка є такою в межах кримінального провадження. На час винесення клопотання не доведено причетність ОСОБА_4 до злочинної діяльності, яка розслідується, такій не пред`явлена підозра, не з`ясовані місце, час, спосіб та інші фактичні обставини правопорушення, цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено, що повинного бути враховано при вирішенні питання про скасування арешту майна. Вважає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України прокурор не додав до клопотання оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання. Також прокурором не перевірена вимога п. 6 ст. 170 КПК України про заборону накладення арешту на майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. Станом на час внесення даного клопотання органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце. Матеріали кримінального провадження не містять і будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який ідеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні. Відсутність конкретної майнової чи немайнової шкоди, її грошового розміру, конкретного суб`єкта, якому така шкода могла бути завдана, не дозволяють в повній мірі стверджувати про обґрунтованість та відповідність завданню кримінального провадження здійсненого втручання в реалізацію права власності ОСОБА_4 . Вказує, що прокурором не наведено доказів того, що майно, вилучене у ОСОБА_4 , отримане злочинним шляхом, а так само, що вилучене під час обшуку майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки таке майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Одночасно вважає, що прокурором не обґрунтовано в достатній мірі, що вилучене майно є знаряддям/засобом вчинення правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення воно на собі зберегло і які відомості можна отримати за його допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучений транспортний засіб не використовується власником ОСОБА_4 з вересня 2020 року у зв`язку з його поломкою через ДТП, яке мало місце ще у вересні 2020 року, про що зазначено у протоколі обшуку, а тому такий не можу бути визнаний таким, що підшуканий, виготовлений, пристосований чи використаний як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, призначався (використовувався) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено у даному кримінальному провадженні, яке зареєстровано тільки 29 червня 2022 року, а також мати значення речового доказу у даній справі, оскільки такий не має відношення до розслідування кримінального провадження. З огляду на вищевикладені обставини просить клопотання задовольнити.

У судове засіданні прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна без його участі, заперечує щодо задоволення такого клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання про часткове скасування арешту майна без участі власника майна та його участі, а також просив клопотання задовольнити, арешт на майно ОСОБА_4 , накладений хвалою від 04 січня 2023 року, скасувати.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2023 року накладено арешт на майно, вилучене 19 грудня 2022 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: металевий предмет чорного кольору, схожий на пістолет, та у якому наявний магазин з трьома патронами, що упакований в спец пакет № SUD2030401; прозорий пакет із речовиною темного кольору, що була розміщена у конверті «FujFilm», що упакований в спецпакет №SUD11296557; два записники чорного кольору з рукописним текстом та копію паспорта громадянина Азейбаржану на ім`я « ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 », що упаковані в спецпакет №WAR1534423; CD-диски з написом «Корца 01.12.2018» та аркуш паперу А4 з рукописним текстом, що упаковані в спецпакет № INP 1015618; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , упаковку (конверт) від стартових пакетів Vodafone № № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , зарядний пристрій до мобільного телефона марки «Samsung», пластикові картки від номерів мобільних НОМЕР_6 , НОМЕР_5 , НОМЕР_4 , що упаковані в спецпакет № SUD 2030402; записник рожевого кольору «Hello Kitty» з рукописним текстом, копію паспорта громадянина Азейбаржану на ім`я « ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 », що упаковані в спецпакет № PSP 2143471; шість набоїв, що упаковані в спецпакет № SUD 2030402; а також на автомобіль марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 із забороною відчуження таким.

Вказана ухвала постановлена слідчим суддею у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня 2022 року за №0000334 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Згідно зі ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна, згідно зі статтею 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття процесуального рішення про скасування арешту майна чинним КПК прямо не передбачено.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 41 Конституції України, а також статтею 16 КПК України, передбачені права, які регулюють право власності та захист права власності державою, у статті 1 протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Доказів, які б на теперішній час свідчили про потреби досудового розслідування на такий ступінь втручання у право власності заявника слідчому судді не надано.

Згідно з вимогами частини першої статті 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до статті 174 КПК України інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що подальше застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт транспортного засобу марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , не є необхідним, у зв`язку з чим, з метою недопущення порушення прав власника автомобіля, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 100, 174, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2023 року на транспортний засіб марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 - скасувати.

Передати транспортний засіб марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання під розписку власнику - ОСОБА_4 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Зобов`язати власника майна ОСОБА_4 надати транспортний засіб марки Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 на першу законну вимогу слідчого чи прокурора в даному кримінальному провадженні для проведення необхідних слідчих та розшукових дій.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1