Справа №372/1336/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/530/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Несолонь Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, із неповною cередньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.05.2009 Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, який звільнився з ЖУВП № 8 02.09.2011 на підставі ЗУ «Про амністію»;

-08.05.2012 Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна, який звільнився 07.09.2017 із Райківської ВК №73 Житомирської області умовно-достроково із невідбутим терміном 11 місяців 9 днів;

-09.04.2019 Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі (відповідно до ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання згідно вироку Новоград-Волинського районного суду від 08.05.2012), який звільнився 17.02.2022 з Житомирської УВП №8 по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч. 4 ст 187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 09 березня 2022 року і до дня набрання вироком законної чинності із розрахунку день за день. Стягнуто на користь ОСОБА_9 у відшкодування завданої майнової шкоди 10 300 гривень 00 коп., у відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень 00 коп., а всього 110 300 грн. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість за злочини проти власності, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, вирішив стати на злочинний шлях та вчинив новий злочин проти власності, за наступних обставин.

08.03.2022 року близько 22 години 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , де постійно мешкає потерпіла ОСОБА_9 , де здійснив розбійний напад.

В ході нападу, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_7 біля порогу вказаного будинку, діючи умисно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , штовхнув останню руками в область грудної клітини, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_9 впала на підлогу у приміщенні коридору та останній, подолавши її опір, проник у приміщення вказаного будинку. Після чого, ОСОБА_7 , отримавши інформацію від потерпілої ОСОБА_9 про місцезнаходження гаманця, пройшов до приміщення житлової кімнати будинку, де на поверхні тумбочки знаходився жіночий гаманець, з якого він викрав грошові кошти.

Продовжуючи свої злочинні дії та реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , повернувся у приміщення коридору, де знаходилась потерпіла ОСОБА_9 , де побачив у руках останньої мобільний телефон «Nokia TA-1010», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 300 гривень, яким він відкрито заволодів шляхом ривка із рук потерпілої. Після чого, ОСОБА_7 з метою подолання опору потерпілої, штовхнув останню руками в область грудної клітини, внаслідок чого вона впала на підлогу у приміщенні коридору, після чого ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 не менш чотирьох ударів ногою в область голови потерпілої, вимагаючи віддати йому більшу суму грошових коштів. Під час нанесення ударів потерпілій, не отримавши від неї в повному обсязі, на його думку, інформації про знаходження грошових коштів потерпілої, з метою подолання її опору, застосовував праску, яка знаходилась у приміщенні будинку, шляхом притиснення працюючої поверхні праски до лівого стегна потерпілої ОСОБА_9 . Після чого, потерпіла ОСОБА_9 віддала останньому конверт із грошовими коштами на загальну суму 10 000 гривень, який у неї знаходився при собі.

Далі, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою недопущення повідомлення потерпілою до правоохоронних органів про вчинення злочину, використовуючи фрагменти електричних кабелів, які знаходились у приміщенні коридору, зв`язав руки та ноги останньої та залишив потерпілу ОСОБА_9 зв`язану у приміщенні коридору, після чого ОСОБА_7 з місця злочину втік та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 , майнову шкоду на загальну суму 10 300 гривень.

У результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: субкапітального перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу, струсу головного мозку, термічного опіку латеральної поверхні верхньої третини лівого стегна 3 ступеню, скальпованої рваної рани волосистої частини голови, периорбітальних синців, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не призначенням судом обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, як передбачає санкція ч. 4 ст. 187 КК України, а також не зазначено жодних підстав для не призначення вказаного виду покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 187 КК України та призначення основного покарання сторонами у апеляційному порядку не оскаржується.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Санкцією ч. 4 ст. 187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, за вказаною правовою нормою злочин є особливо тяжким і корисливим.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 основне покарання в межах санкції вказаної статті, однак не застосував обов`язкового додаткового покарання, яке передбачено санкцією ч. 4 ст. 187 КК України, у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52, ст. 59 КК України конфіскація майна є додатковим видом покарання, яке встановлюється, зокрема, за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Не призначивши ОСОБА_7 обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність , що призвело до визначення покарання, яке не відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора слушними, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 16.09.2022 року в частині призначення ОСОБА_7 покарання таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.404,405,407,420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 16.09.2022 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

У решті вирок залишити без змін.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії .

Суддя: Суддя: Суддя: