Справа № 331/5415/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування заявленого відводу обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що в провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Під час підготовчого розгляду справи у обвинуваченого виникли об`єктивні сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 , а саме:

- суддя ОСОБА_4 , не вказавши ч.5 ст.27 КК України, невірно відобразив у двох ухвалах суду - від 01 листопада 2021 року та від 13 вересня 2022 року, - формулювання кваліфікації щодо його дій. Невідображення суддею в ухвалах суду у формулюванні кваліфікації щодо його дій ч.5 ст.27 КК України, фактично призводить до зміни обвинувачення відносно нього, чим погіршив його правове становище;

- на протязі семи місяців, а саме з кінця лютого по 28 листопада 2022 року він фактично не мав захисника, на відсутність якого у судових засіданнях суддя ОСОБА_4 не реагував;

- судом належним чином не здійснювався виклик обвинуваченого, а саме 30.08.2022 року, 07.09.2022 року, 13.09.2022 року;

- суддею незаконно винесена ухвала про застосування щодо нього приводу, оскільки обвинувачений знаходився на лікуванні, але суд визнав його неявку неповажною, також у вказаній ухвалі містяться дані, що стосується іншої людини, яка не є учасником судового провадження, а саме: відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ;

- судом не були забезпечені умови для конфіденційного спілкування з новим захисником;

- судом не було належним чином повідомлено його про дату та час судових засідань, судові засідання безпідставно відкладались.

З наведених підстав, заявник просив задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав доводи своєї заяви, підкреслив, що відносно нього незаконно був застосований привід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав заяву свого підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 при розгляді заяви покладались на розсуд суду. Додатково адвокат зазначив, що є підстави для недовіри складу суду, щодо підстав для відводу судді, вирішення питань їх наявності залишає на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 , оскільки зміна кваліфікації злочину не відбувалась. Крім того, зазначила, що у країні введено воєнний стан та це могло вплинути на надіслання судових повісток, відкладення судових засідань тощо.

Дослідивши матеріали відводу, суд вважає, що заява про відвід судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 55 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 р., передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Правове регулювання підстав відводу судді визначається ст. 75 КПК України, в якій наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Вимогами п.4 ч.1 ст.75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення ЄСПЛ у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), п. 58).

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що наведені мотиви в заяві про відвід судді не є об`єктивним критерієм для визначення упередженості судді у конкретному кримінальному провадженні, а процесуальні дії судді викликані необхідністю забезпечення об`єктивного розгляду кримінального провадження та реакцією головуючого на процесуальну поведінку учасника судового процесу.

Доводи заявника, наведені в заяві про відвід, фактично зводяться до незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями судді, що на думку суду не вказує на пряму чи побічну заінтересованість судді у результаті розгляду справи та наявність сумнівів в об`єктивності судді, та не позбавляє права на апеляційне оскарження вироку у разі його ухвалення.

Крім того, зі змісту заяви про відвід вбачається, що заявником як підстава для відводу, ставиться під сумнів законність прийнятих суддею ОСОБА_4 в процесі судового розгляду зазначеного кримінального провадження процесуальних рішень, порядок їх прийняття, неприйняття окремих та ухвалення упереджених рішень (зокрема, ухвали про привід обвинуваченого).

При цьому, слід зазначити, що норми КПК України, які регулюють порядок розгляду суддею відводу іншому судді, не передбачають можливості судді, який розглядає відвід, перевіряти на предмет законності прийняті суддею, якому заявлено відвід, процесуальні рішення, аналізувати порядок їх прийняття чи надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні.

Також, наявність помилок в судових рішеннях, винесених суддею ОСОБА_4 , на що вказує заявник, неодноразове відкладення судових засідань, неналежне повідомлення його про дату судових засідань в даному конкретному випадку, на думку суду, не вказує на необ`єктивність та упередженість судді.

Отже, у даному випадку сумніви обвинуваченого в упередженості або безсторонності суду у цій справі не є об`єктивно обґрунтованими, наявність обставин, які б унеможливлювали ухвалення судом об`єктивного рішення у справі не доведено; твердження заявника об`єктивно не підтверджуються, а містять лише суб`єктивну, власну оцінку заявника діям головуючого.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що доводи заявника не містять підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу судді, тому не можуть бути підставою для усунення судді від розгляду даної справи, а тому заявлене клопотання про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75 76, 80, 81, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1