ВИРОК

Провадження № 1-кп/522/484/23
20 березня 2023 року місто Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, с середньою освітою, не одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , рухаючись поміж рядами вказаного вище магазину зупинився біля стелажу декоративної косметики, після чого взяв до рук вищезазначені товари та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що його дії непомітні для оточуючих та носять таємний характер, відірвав з них антикражні наклейки та сховав його до кишені верхнього одягу в який він був одягнений.
Розуміючи протиправність своїх дій та з метою уникнення бути викритим ОСОБА_7 , покинув дане приміщення, разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що дійсно у вказані у обвинувальному акті час та місці він таємно викрав з магазину «Єва»: туш для вій «Magic Eyes» марки «Color Me» об`ємом 10 мл. в кількості 1 шт., та туш для вій «Max Factor X» марки «2000 Calorie» об`ємом 9 мл. в кількості 1 шт., вартість яких не оспорює, чим спричинив своїми діями потерпілому майнову шкоду, яку вже відшкодував. Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, та просив суд не карати його суворо.
В судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «РУШ» - ОСОБА_6 надав заяву, згідно якої ніяких претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкода відшкодована в повному обсязі.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченої, наданим нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_7 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, вони містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і ОСОБА_7 винуватий у його вчиненні, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану (крадіжка).
Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2014 р.н.
Таким чином, при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій, судом враховується ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують її покарання, у зв`язку із чим, вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від його відбування з іспитовим строком на підставі вимог ст. 75 КК України, оскільки вважає, можливим виправлення ОСОБА_7 без відбування реального покарання, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 368,370- 374,394 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 ( два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

20.03.2023