Справа № 703/413/23

УХВАЛА

03 лютого 2023 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальськ Луганської області, громадянина України, одруженого, на утриманні дітей не має, бойового медика десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
встановив:
Слідчим відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 подано до суду клопотання, погоджене з прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу під час мобілізації на посаді бойового медика десантно-штурмової роти вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, п. п. 2.3.2, 8.1, 8.2, 8.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 Департаментом профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України, Розділу I,V,X Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів
у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 359 від 29.06.2005 у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 № 569, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, придбав бойовий припас гранату Ф-1, із наявними маркувальними позначками на корпусі « НОМЕР_2 » та запалом УЗРГМ-2 із наявними маркувальними позначками « НОМЕР_3 », після чого, діючи умисно, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перемістив бойовий припас із місця придбання до м. Сміла Черкаської обл., за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив його зберігати до 01.02.2023.
У подальшому, ОСОБА_5 , діючи з тих же мотивів та спонукань, умисно, 01.02.2023 близько 12 год. 45 хв. переніс бойовий припас гранату
Він же, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу під час мобілізації на посаді бойового медика десантно-штурмової роти вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, близько 12 год. 45 хв., 01.02.2023, будучи озброєним бойовим припасом гранатою Ф-1, із наявними маркувальними позначками на корпусі « НОМЕР_2 » та запалом УЗРГМ-2 із наявними маркувальними позначками « НОМЕР_3 », яку тримав в правій руці перед собою, прибув до відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: вул. Мічуріна, 2А, м. Сміла, Черкаський р-н, Черкаська обл.
Після прибуття до відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: вул. Мічуріна, 2А, м. Сміла, Черкаський р-н, Черкаська обл., ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятними правилами поведінки, у присутності працівника ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_7 , продовжив словесний конфлікт, який супроводжувався нецензурною лайкою, з ОСОБА_7 , яка
в цей час знаходилась на робочому місці та не зважаючи на неодноразові прохання останньої припинити протиправні дії та покинути приміщення відділення пошти, продовжив свої протиправні дії, демонструючи свою уявну перевагу, протиставляючи себе іншим особам, і не звертаючи увагу на зауваження. Після чого, ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось в ігноруванні та зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та існуючих у суспільстві правил і норм поведінки, відкрито демонструючи свою грубу поведінку, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, висловлюючись нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_7 демонструючи бойовий припас гранату Ф-1, із наявними маркувальними позначками на корпусі «107 39-83 Т» та запалом УЗРГМ-2 із наявними маркувальними позначками «34-83», яку тримав
в правій руці перед собою, почав імітувати приведення останнього в бойове положення, чим спричинив тимчасове припинення нормальної діяльності відділення №4 ТОВ «Нова Пошта». Після цього, ОСОБА_5 добровільно припинив протиправні дії та покинув приміщення відділення №4 ТОВ «Нова Пошта».
01.02.2023 ОСОБА_5 затриманий в порядку
п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, фактичний час затримання 13 годин 00 хвилин.
02.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, вчиненому із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно ст. 12 КК України вказані злочини відносяться до категорії тяжких злочинів.
З огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу та інші обставини існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також вчинити новий злочин.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;
- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно військовослужбовцем Збройних Сил України, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, а також, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_5 зумовлені тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.
За таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу, а особливо тримання під вартою, потребує особливої уваги з боку слідчого судді (суду) та обов`язкового переосмислення цього запобіжного заходу з боку громадськості.
Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один
з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил Російської Федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, однак дії, які кваліфікуються ОСОБА_5 є аморальними та викликають реальний суспільний резонанс. Такі дії ОСОБА_5 свідчать про відсутність стимулюючих засобів запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами військових частин.
При цьому, слід врахувати, що ОСОБА_5 без будь-якого законного дозволу перевозив та зберігав бойові припаси. Усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Підозрюваний ОСОБА_5 виконуючи свої службові обов`язки, як військовослужбовець Збройних Сил України, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі військових частин, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для: знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.
Зокрема, найближчим часом органом досудового розслідування із військової частини, в якій останній проходить військову службу, заплановано витребувати: витяг з наказу про зарахування до списків особового складу та призначення на посаду військовослужбовця
ОСОБА_5 ; відомості щодо призову військовослужбовця
ОСОБА_5 на військову службу; службову та медичні характеристики на військовослужбовця ОСОБА_5 ; копію книги з обліку особового складу, виключно, що стосується перевірки наявності на військовій службі ОСОБА_5 за час перебування останнім на військовій службі; копію журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці підрозділу, в якому проходить військову службу ОСОБА_5 ; копію книги добору варт підрозділу, в якому проходить військову службу ОСОБА_5 , копію відомості закріплення зброї підрозділу, в якому проходить військову службу ОСОБА_5 , копію книги медичного огляду особового складу, що заступає в наряд (варту) зі стрілецькою зброєю підрозділу, в якому проходить військову службу ОСОБА_5 , копію книги видачі зброї та боєприпасів підрозділу, в якому проходить військову службу ОСОБА_5 , витяги з наказу командира в/ч про допуск особового складу до несення вартової служби підрозділу, в якому проходить військову службу ОСОБА_5 , копію списку закріплення зброї за особовим складом підрозділу, в якому проходить військову службу ОСОБА_5 , а також інші документи, що стосуються порядку обліку та видачі, вилучених в ході обшуку бойових припасів.
У разі, якщо ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування перебуватиме на волі, у випадку звернення до військової частини, у володінні якої повинні знаходитися ці документи та інформація, існуватиме реальна загроза їхньої заміни та/чи знищення, передачі іншим особам, сповіщення осіб, зокрема, колег підозрюваного, які мають відношення до їх, а також вжиття ними заходів щодо їх приховування,
у зв`язку з чим, існує нагальна потреба у застосуванні запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою.
Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого
п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
- незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на: свідків працівників ТОВ «Нова Пошта», які були очевидцями події, та яким відомі обставини вчинення вказаного злочину, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема в частині відмови надання ними показань; свідків понятих, які були присутні під час проведення обшуку та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення; свідка працівника ТОВ «Венбест» ОСОБА_8 , який був очевидцем події, та якому відомі обставини вчинення вказаного злочину, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на нього незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема в частині відмови надання ним показань.
Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений
п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, спотворити інформацію щодо зміни інформації в примірниках документів, якими зафіксований порядок обліку, отримання, видачі та використання бойових припасів.
Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого
п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вчинення ним ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України свідчить про наявність в нього стійкої антисоціальної поведінки та схильності до вчинення нових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення.
Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого
п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення.
Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що незважаючи на те, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останній перебуваючи за вказаною адресою, фактично матиме можливість спілкуватися зі свідком у цьому кримінальному провадженні дружиною останнього, якій можуть бути відомі обставини зберігання бойових припасів її чоловіком, також останній фактично буде перебувати поза межами виконання обов`язків військової служби, весь свій час буде використовувати на власний розсуд, матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, із свідками-співслужбовцями, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі та встановити джерело походження вилучених бойових припасів, а також є підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту, підозрюваний змінить місце проживання (перебування), що може негативно вплинути на подальше проведення досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Таким чином, у разі обрання альтернативного запобіжного заходу
у виді застави, вважає за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, беручи до уваги аморальність можливого вчинення кримінального правопорушення у період дії правового режиму воєнного стану, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 390000 грн.
Саме такий розмір застави на думку органу досудового розслідування та прокуратури буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_5 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
Разом з тим, у разі внесення застави, просив покласти на
ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- заборонити спілкування із працівниками та військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, надавши пояснення, аналогічні його обґрунтуванню. Також просив не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з тим, що один із злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений з погрозою у вчиненні насильницьких дій.
Слідчий в судовому засіданні підтримав прокурора.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що на його думку жодних хуліганських дій в діях його підзахисного не вбачається, у відділенні «Нової пошти» відбувся конфлікт між ОСОБА_5 та працівницею відділення, це призвело до того, що ОСОБА_5 пішов додому, взяв гранату та просто хотів налякати працівницю відділення. Інших учасників цих подій не було, роботу відділення «Нової пошти» не було зірвано, в таких діях відсутня зневага до суспільства, а мав місце лише побутовий конфлікт. Щодо ризиків, на які посилається прокурор, то вважає їх необґрунтованими. На спростування ризику переховуватись від органів досудового розслідування або суду зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, навичок переховуватись у нього немає, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечить його належну поведінку; щодо ризику знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у кримінальному провадженні зазначив, що по місцю проживання його підзахисного проведено обшуки, ОСОБА_5 сам повідомив, де знаходяться боєприпаси, добровільно надав згоду на проведення обшуку; щодо ризику незаконно впливати на свідків, зазначив, що всім відомо про те, що в СІЗО є можливість вільно спілкуватись в телефонному режимі, ОСОБА_5 чудово розуміє, що доцільності впливати на свідків у нього немає; щодо ризику продовжити кримінальне правопорушення або вчинити нове кримінальне правопорушення зазначив, що даний ризик взагалі є надуманим. Щодо прохання прокурора не визначати розмір застави, зауважив, що ст. 296 КК України знаходиться в розділі кримінальних правопорушень проти громадськості та моралі, а не проти життя та здоров`я людей, тому просив у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави. Просив врахувати, що його підзахисний є інвалідом 3 групи, під час виконання бойових завдань мав поранення, раніше не судимий. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з електронним засобом контролю.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та зазначив, що він пішов отримувати посилку у відділенні «Нової пошти», однак йому там нахамили, на його думку, тому що він російськомовний. Він працівниці відділення показував військовий квиток, говорив, що він військовослужбовець, хотів, щоб його поважали, як військовослужбовця. Після конфлікту, він пішов додому, переодягнув військову форму, взяв гранату, щоб налякати працівника «Нової пошти», щоб до нього ставились із повагою, щоби прийняла його до уваги. Однак працівниця не злякалася, що його обурило. Про свій вчинок він не жалкує, бо бажає гідного ставлення до військовослужбовців, йому лише соромно перед командуванням та побратимами.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст. 177 КПК України).
Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.
Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
01.02.2023 ОСОБА_5 затриманий в порядку
п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, фактичний час затримання 13 годин 00 хвилин.
02.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, вчиненому із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно ст. 12 КК України вказані злочини відносяться до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання, згідно санкцій ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України, у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує також особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, має зареєстроване місце проживання, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наслідки злочину, дані про особу підозрюваного, доведення слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яким не достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопрушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення; перешкоджати крмінальному правопорушенні іншим чином.
Під час судового розгляду, прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Так, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно військовослужбовцем Збройних Сил України, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, а також, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_5 зумовлені тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Дані кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами, за їх вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Також, слідчий суддя враховує, що маючи стійкі професійні та особисті зв`язки з органами державної влади, в тому числі військових частин, перебуваючи на волі, задля уникнення відповідальності, може звернутися до військової частини, у володінні якої повинні знаходитися документи та інформація, яку орган досудового розслідування планує витребувати з метою їхньої зміни та/чи знищення, передачі іншим особам, сповіщення осіб, зокрема, колег підозрюваного, вжиття ними заходів щодо їх приховування.
Крім того, ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме змогу незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального правопорушення.
Перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, спотворити інформацію щодо зміни інформації в примірниках документів, якими зафіксований порядок обліку, отримання, видачі та використання бойових припасів.
Окрім того, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вчинені ним дії свідчать про антисоціальну його поведінку, небажання ставати на шлях виправлення.
Таким чином, приймаючи до уваги всі обставини, зазначені у клопотанні слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відтак слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчинених кримінальних правопорушень і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що для запобігання вищевказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні одного з кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у вчиненні злочину, пов`язаного із загрозою застосування насильства, слідчий суддя не вбачає підстав у застосування до підозрюваного застави, що відповідає вимогам п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Керуючись ст.ст.177-183, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою рахувати з 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2023 року включно.
Копію ухвали направити Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, його захиснику слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 15 годині 00 хвилин 07 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1