БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2144/22
Провадження № 1-кс/497/183/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

28.02.23 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоноармійське Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньої освітою, не працюючого, зі слів перебуваючого у цивільному шлюбі, утриманців не має, інвалідом не являється, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 31.08.2004 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в кримінальному провадженні № 0000014 від 01.01.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 року старший слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000014 від 01.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що на початку січня 2022 року, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_5 вирішив здійснювати незаконну діяльність, заборонену Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», щодо незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, не маючи при цьому відповідного дозволу, що надається лише юридичним особам у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У період часу з початку січня 2022 року до 15.02.2023, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_5 , забезпечуючи реалізацію свого умислу, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів і з метою збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці, особи та кількості, умисно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, з метою подальшого збуту.

У зазначений період часу ОСОБА_5 , реалізуючи свій неправомірний умисел, діючи з корисливих мотивів і з метою збагачення, у порушення вищезазначеного Закону, більшу частину незаконно придбаного наркотичного засобу незаконно збував у різній кількості наркозалежним особам Болградського району Одеської області за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 15.02.2023 близько о 17:20 годині, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, спрямованого на реалізацію наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів і з метою збагачення, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув (продав) ОСОБА_7 за грошову винагороду в сумі 700 гривень, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальним кількісним вмістом у 28,47 грам.

Залишок придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, вагою приблизною 35 грамів ОСОБА_5 продовжував незаконно зберігати за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту до 25.02.2023, коли у ході проведення обшуку у нього в домоволодінні, зазначений наркотичний засіб було виявлено та вилучено працівниками поліції.

25.02.2023 о 15:50 годині, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 від надання показань відмовився.

За наявністю достатніх підстав 26 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Наразі сторона обвинувачення вважає, що є необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. Стверджував, що за результатами проведення НСРД було здійснено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, під час якої гр. ОСОБА_5 збув, тобто продав за 700 гривень закупнику ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. У подальшому за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено санкціонований обшук, за результатами якого виявлено та вилучено: - пакунок рослинної речовини, схожої на канабіс, приблизною вагою 30 гр., у якому згідно проведеного експрес - тесту наявні коннабіноїди, - пакунок рослинної речовини, схожої на канабіс, приблизно вагою 5 гр., - фрагмент пластикової пляшки з металевим наперстком на горловині та нашаруванням на внутрішніх стінках, схожої на екстракт канабісу, - пристрій експрес - тесту lot:3033122А EХР:08/2025, який використовувався для дослідження виявленої рослинної речовини. А також предмети схожі на патрони у кількості 15 штук, приблизним калібром 7,62 мм, ідентичним маркуванням «17/73». Зазначене свідчить про обґрунтованість підозри.

Оскільки кримінальний злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, що може спонукати останнього вжити заходи до приховування від органу досудового розслідування та суду.

Наразі ОСОБА_5 була відкрита частина матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовується вказане клопотання, та стало відомо про свідків, які свідчать про його неправомірні дії, то є вірогідність, що підозрюваний може вчинити тиск на вказаних свідків.

На думку слідчого, також не виключається вірогідність того, що підозрюваний може і надалі продовжити свої неправомірні дії, перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом.

Прокурор клопотання слідчого підтримала, наполягала на його задоволенні, стверджувала, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри та за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Звернула увагу, що підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків, не працює та корисною працею не займається, підтверджуючих видів доходів не має, та не відомо за які кошти співіснує. Суворість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості, може спонукати його ухилитися від органу досудового розслідування і суду. Крім цього, може вчинити тиск на свідків, про яких йому вже відомо. А тому на думку, прокурора більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Також просила застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З цих підстав прокурор наполягала на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо оголошеної йому підозри, стверджував, що патрони і наркотичний засіб, які поліцейські знайшли в сараї його домоволодіння, йому підкинули, і йому не належать. Лише пакунок з канабісом, який знайшли в приміщенні кухні, це його, оскільки він двічі на тиждень: в суботу та неділю вживає канабіс. Цю речовину виготовив сам з росини, яку знайшов у лісі, зірвав, приніс до дому, висушив та подрібнив.

Будинок в якому він проживає з цивільною дружиною, належав його покійній матері, яка померла в 2006 році, спадщину належним чином не оформив. Будинок перебуває в аварійному стані, так як тривалий час в ньому ніхто не проживав. Наразі вони з дружиною намагаються його відремонтувати. Ворота, сараї не зачиняються за замки. В сараї повно дірок, через які йому могли все це підкинути. Пакет, який знайшли в сараї і вилучили працівники поліції з сухою речовиною, був специфічний - від хліба, але вони хліб не купують, оскільки дружина випікає сама.

Звернув увагу, що 15.02.2023 року до нього заходив племінник його дружини ОСОБА_8 , за вином, якому він продав 10 літрів за 700 гривень. Більше ніхто до нього не приходив. Йому не зрозуміло для чого і з якою метою його ОСОБА_9 так підставив. Впевнений, що його відбитків, на цьому пакеті не буде виявлено.

Дійсно був затриманий 25.02.2023 ро о 15:15 годині, скарг на дії працівників поліції не має, не дозволених заходів примусу до нього не застосовували. Показів не надавав так як злякався, оскільки в домоволодіння прийшло відразу ж багато людей: четверо поліцейських двоє співробітників СБУ, поняті та інші. Коли виявили пакунки, які йому не належать розгубився і не знав як пояснити їх наявність.

Просив застосувати до нього домашній арешт за місцем проживання, приховуватися від слідства та суду не має наміру. У разі застосування судом застави, то зможе знайти кошти та внести їх.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 пояснив, що підозра оголошена його підзахисному за ст.307 ч.2 КК України є необґрунтованою, до клопотання не додано доказів, які б свідчили, що в дійсності ОСОБА_5 займається збутом особливо небезпечної речовини. Після проведеного обшуку та вилучення майна, за результатами експертних досліджень, можливо в діях його підзахисного і будуть ознаки якогось кримінального правопорушення, можливо ознаки ст.309 КК України, але це буде встановлено згодом. Жоден із ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим і прокурором не доведено. ОСОБА_5 проживає в с.Баннівка, характеризується позитивно, проживає з цивільною дружиною, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Просив відмовити в задоволенні даного клопотання, та обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Його підзахисний не має намір покидати чи змінювати місце проживання, та не буде ухилятися від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Болградського РВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 01.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с.6).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється Болградською окружною прокуратурою (а.с.8).

25.02.2023 о 15:50 годині, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с.17-19).

Допитаний 25.02.2023 року у якості підозрюваного ОСОБА_5 від надання показань відмовився (а.с.20).

За наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 26 лютого 2023 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу (а.с.21-24).

Обґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який підтвердив причетність ОСОБА_5 до збуту наркотичних засобів;

- протоколом отримання від свідка ОСОБА_7 купленої ним у ОСОБА_5 рослинної речовини,

- висновком експертизи, згідно якого отримана речовина від ОСОБА_7 є особливо небезпечним наркотичним засобом, вагою 28,47 гр.,

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено і вилучено у тому числі наркотичного засобу - канабісу, приблизною вагою 30 грамів,

- іншими доказами зібраними у зазначеному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею, досліджені матеріали кримінального провадження зібрані слідчим на час звернення з даним клопотанням до слідчого судді, в тому числі і ті, що наразі вже розсекречені, та надано їм відповідну правову оцінку з точки зору обґрунтованості підозри.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 ..

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названого кримінального злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

-усвідомленість ОСОБА_5 про неминучість покарання за вчинення інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, само по собі може спонукати сховався від органу досудового розслідування, суду, та перешкоджати веденню досудового розслідування;

- підозрюваний офіційно ніде не працює, не навчається, корисною працею не займається, соціальні зв`язків за місцем проживання недостатні, щоб гарантували належне виконання ним своїм процесуальних обов`язків. На зазначений факт вказує, що єдиним джерелом доходів ОСОБА_5 були кошти від збуту наркотичних засобів. Інкриміноване йому діяння щодо зберігання та збуту наркотичних засобів здійснювався ОСОБА_5 за місцем свого мешкання, де він мешкає разом зі співмешканкою.

- з урахуванням того що з відкритих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 наразі стало відомо про свідків, що підтверджують його провину у вчиненні інкримінованого йому діяння, значно підвисився рівень ризику незаконного впливу на них з його боку, у разі незастосування або застосування більш м`якого запобіжного заходу;

- введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не в повному та необхідному обсязі, що також може зашкодити процесуальній поведінці підозрюваного.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними, реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою при фактичних обставинах викладених у клопотанні, та пред`явленої ОСОБА_5 підозри, з урахуванням наведених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його честь і гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, дозволить досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної статтею 177 КПК України.

Крім того обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Суд розцінює критично пояснення підозрюваного, які надані в судовому засідання, та вважає версію подій, яка повідомлена підозрюваним, способом захисту від пред`явленої підозри та подальшого обвинувачення.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз2 ч.5 ст.182 КПК).

З огляду на мету застави, головним критерієм, за яким має бути визначений розмір застави, є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Саме така позиція міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» Суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримувальний фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

Аналогічної думки ЄСПЛ дотримався в справі «Істоміна проти України», де зазначив, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Отже, під час визначення розміру застави суд найперше має врахувати майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу. А вже потім - інші обставини, наприклад вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання та наявність збитків.

Разом з цим, слідчий суддя враховує матеріальне становище підозрюваного, який не має офіційного місця роботи, втім з його слів - має періодичні заробітки за наймом у приватних осіб, достатні для нормального співіснування, проведення ремонтних робіт в будинку, де він проживає, має у власності дві земельні ділянки загальним розміром 8 га, житловий будинок, який залишився після смерті матері, однак свої спадкові права не оформив. Крім цього, суд приймає до уваги тяжкість кримінального злочину, за яким він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати останнього від неправомірних дій, чи забезпечити його належну поведінку, позицію самого підозрюваного, який не заперечував щодо можливості внесення застави в розмірі, зазначеному в клопотанні, а також той факт, що підозрюваний не погоджується з оголошеною йому підозрою, та стверджує, що вилучені предмети під час обшуку йому були підкинуті, таким чином вже намагається виправдати свою неправомірну поведінку.

Приймається до уваги також і сімейний стан підозрюваного: не одружений офіційно, неповнолітніх дітей чи будь-яких інших утриманців не має, що свідчить про відсутність необхідності їх матеріального утримання.

Таким чином, слідчий суддя переконаний, що застава у зазначених межах - 80 розмірів, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, та може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За викладених обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в дещо більшому розмірі, а ніж зазначено в клопотанні, у 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684.00 гривень х 120 = 322080.00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000014 від 10.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 15:50 години 25 квітня 2023 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 120 (ста двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 322 080.00 гривень (триста двадцять дві тисячі вісімдесят гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15:50 години 25.04.2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор»

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено і проголошено об 11:00 годині 02.03.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1