Справа №591/8614/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/476/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2022 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2022 року клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000256 від 06 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3, ч. 1 ст. 255-2 КК України, було задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 07 жовтня 2022 року в ході обшуку за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон I-Рhone без сімкарти, блокнот з записами, неіменну банківську карту для виплат АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , мобільні телефони Nokia 2100, Nokia сенсорний, Nokia N73, I- НОМЕР_2 .

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що з врахуванням доданих до клопотання доказів, наявні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та існує необхідність його збереження, як речових доказів.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді від 12 жовтня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон I-Рhone є незаконною, за наявності того, що слідчий в судовому засіданні не зміг пояснити, яке відношення вказаний телефон має до кримінального правопорушення, що розслідується, врахлвуючи, що придбаний він був у вересні 2022 року, що підтверджується гарантійним талоном, а в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку іде мова про час перебування ОСОБА_8 саме в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, пояснення представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, заперечення прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, слідчим суддею вищезазначені вимоги дотримано в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження провадженні №0000256 від 06 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3, ч. 1 ст. 255-2 КК України, за фактом поширення окремими ув`язненими та засудженими злочинного впливу на території ДУ «Сумський слідчий ізолятор» та вимагання грошових коштів у ув`язнених, які тримаються у даній установі.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій було отримано докази, якими підтверджується, що до вчинення вказаних злочинів може бути причетний ОСОБА_8 , за місцем мешкання та реєстрації якого, за адресою АДРЕСА_1 , 07 жовтня 2022 року було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено речі, а саме, мобільний телефон I-Рhone без сімкарти, блокнот з записами, неіменну банківську карту для виплат АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , мобільні телефони Nokia 2100, Nokia сенсорний, Nokia N73, I- НОМЕР_2 .

Звертаючись з клопотання про накладення арешту на вищезазначені речі, слідчий обґрунтовував необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження тим, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому арешт потрібно накласти з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, втрати, використання, перетворення, передачі, відчуження.

За результатом розгляду даного клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.

При цьому, слідчим суддею було встановлено, що доданими слідчим до клопотання доказами доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і існує необхідність у їх збереженні, як речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим суддею було враховано і те, що після вилучення вищевказаного майна пройшов незначний час, за який слідчий не мав об`єктивної можливості їх оглянути та дослідити на наявність інформації щодо обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Таким чином, за наявності підтверджуючих доказів того, що вилучені речі могли зберегти на собі сліди злочинів та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-3, ч. 1 ст. 255-2 КК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність правових підстав для накладення арешту на мобільний телефон I-Рhone без сімкарти, блокнот з записами, неіменну банківську карту для виплат АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , мобільні телефони Nokia 2100, Nokia сенсорний, Nokia N73, I- НОМЕР_2 .

Що стосується доводів апеляційної скарги представника власника майна адвоката ОСОБА_7 щодо незаконності накладення арешту на мобільний телефон I-Рhone з зазначенням того, що згідно гарантійного талону, придбаний він був у вересні 2022 року, тобто, коли ОСОБА_8 не перебував у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», то зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що вказані обставини були предметом розгляду слідчого судді і їм була надана належна правова оцінка з посиланням на те, що вказаний гарантійним талон не доводить придбання саме телефону I-Рhone, який було вилучено під час обшуку за місцем проживання та реєстрації останнього, з чим, також погоджується і колегія суддів та додатково зазначає, що зазначеним гарантійним талоном, взагалі не підтверджується придбання вказаного мобільного телефону саме ОСОБА_8 .

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, в апеляційній скарзі апелянтом не наведено.

Таким чином, під час апеляційного перегляду вказаного судового рішення не встановлено обставин, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, крім того, арешт майна є лише одним із заходів забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування якого перевіряються та уточнюються відомості, які мають значення для встановлення наявності чи відсутності обставин вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2022 року, якою було накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000256 від 06 серпня 2020 року, вилучене 07 жовтня 2022 року в ході обшуку за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_8 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4