№ 207/1803/22
№ 1-кп/207/346/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2022 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження №0000114 за звинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області , громадянина України , не працюючого , освіта середня , шлюб розірвано , маючого на утриманні неповнолітню дитину , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

за ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року з ОСОБА_6 стягуються аліменти на неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ними повноліття, щомісячно у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину , починаючи з 25 серпня 2016 року , на користь матері ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог п. 4 , 5 ст. 19 , 76 Закону України «Про виконавче провадження» 5 грудня 2019 року Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське ОСОБА_6 повідомлений про необхідність щомісячної виплати аліментів в розмірі в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину , починаючи з 25 серпня 2016 року , до досягнення ними повноліття . Роз`яснено про зобов`язання повідомляти державному виконавцю про зміну місця проживання або роботи , а також попереджений про кримінальну відповідальність , яка виникає у разі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей , тобто у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ст. 164 КК України .

Згідно з розрахунком заборгованості від 1 липня 2022 року Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське у ОСОБА_6 наявна заборгованість по сплаті аліментів за період часу з 21 грудня 2019 року по 1 липня 2022 року у розмірі 48859,38 гривень.

Незважаючи на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року , ОСОБА_6 , будучи працездатною особою , самостійно дій щодо пошуків роботи не здійснював , у Кам`янському міському центрі зайнятості на обліку не перебував , допомогу по безробіттю не отримував , матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надавав , участі у вихованні дітей не приймав , тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ) .

Будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ) , ОСОБА_6 умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_10 за період часу з 21 грудня 2019 року по 1 липня 2022 року у розмірі 48859,38 гривень, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі , що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів , тобто на суму більше , ніж 13665,99 гривень і його дії кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ) .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю і пояснив , що з 2016 року сплачував аліменти на утримання дітей поки працював офіційно , але з 2020 року має заборгованість по аліментам , бо тимчасово не працював . На даний час працює неофіційно , але аліменти не сплачує . З дітьми не спілкується та не надає їм матеріальної допомоги .
Крім повного визнання вини , вина ОСОБА_6 підтверджується іншими доказами по справі .

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 пояснила , що перебувала у шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_6 , на даний час шлюб розірвано . Згідно з рішенням суду ОСОБА_6 повинен сплачувати їй аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до досягнення ними повноліття . Спочатку ОСОБА_6 сплачував аліменти регулярно , поки працював офіційно . Потім став затримувати виплати аліментів , а з грудня взагалі нічого не платив . З моменту того , як справа надійшла до суду , став сплачувати по 500 гривень на місяць . Не приймає участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні . Просить покарати згідно з законом .

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що іноді він спілкується з батьком ОСОБА_6 по телефону , але бачаться дуже рідко . Матеріальної допомоги батько майже не надає .

Вина ОСОБА_6 в повному обсязі підтверджується іншими доказами :

копією виконавчого листа ( а.с. 9 ) , виданого на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року , з якого слідує , що ОСОБА_6 повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини усіх всіх видів його заробітної плати ( доходів ) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно на користь ОСОБА_9 , починаючи з 25 серпня 2016 року до повноліття дітей ;

копією рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року ( а.с. 147 ) , з якого слідує , що ОСОБА_6 повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини усіх всіх видів його заробітної плати (доходів) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно на користь ОСОБА_9 , починаючи з 25 серпня 2016 року до повноліття дітей ;

розрахунком заборгованості Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ( а.с. 148 ) , з якого слідує , що заборгованість ОСОБА_6 за аліментами на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 21 грудня 2019 року по 1 липня 2022 року складає 48859 гривень 38 копійок .

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності , допустимості , достовірності , та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку , суд приходить до висновку , що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні доведена повністю .

Зібрані органами досудового слідства та досліджені у судовому засіданні докази є належними , оскільки підтверджують існування обставин , що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , допустимими , оскільки отримані законно , в порядку , встановленому кримінальним процесуальним законодавством України , яке діяло на час їх отримання , шляхом проведення органами досудового слідства відповідних процесуальних дій , достовірними, оскільки фактичні дані , отримані з вказаних доказів , не спростовані жодним іншим доказом , наданим сторонами кримінального провадження . Всі досліджені докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей , доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те , що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року .

Таким чином , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року , тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ) .

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд , відповідно до ст. 65 КК України 2001 року , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини , що пом`якшують та обтяжують його покарання .

Суд вважає , що обставинами , що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України 2001 року є щире каяття . Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України 2001 року, не встановлено .

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини , яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» ( рішення від 9 червня 2005 року ) , і в справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) , згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим , якщо встановлено , що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним . У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ) ЄСПЛ вказав , що для того , щоб втручання вважалося пропорційним , воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи .

При призначенні покарання суд враховує , що ОСОБА_6 раніше не судимий , не працює , його щире каяття у вчиненні злочину , позитивно характеризується , має на утриманні неповнолітню дитину , не є особою з інвалідністю першої або другої групи , не досяг пенсійного віку , не є військовослужбовцем строкової служби , враховує думку потерпілої про вид покарання , та дійшов висновку , що покаранням , необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим , так і іншими особами , є покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року . На підставі ст. 75 , 76 КК України 2001 року звільнити його від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з покладенням на нього обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації . Таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи .

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 КПК України , суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року , та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_6 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1