Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в приміщенні суду у м. Києві під час судового засідання у кримінальному провадженні №0001588 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотаннями про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_4 діючих запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту строком на 60 днів.

В своїх клопотаннях прокурор зазначив, що метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Також вказала, що зміна та обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою ОСОБА_6 не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, обвинувачений не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

Вищевикладене свідчить про те, що у разі обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде неможливо запобігти наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та обрати менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у виді цілодобового домашнього арешту, вважали, що ризики не підтверджені жодними доказами, вказали на наявність документів, які вказують про наявність орендованої квартири, позитивні характеристики по місцю реєстрації обвинуваченого ОСОБА_6 , а також те, що мати обвинуваченого є інвалідом 1 групи. Обвинувачений ОСОБА_6 також зазначив, що після закінчення середньої школи він навчається на третьому курсі коледжу та проживав до затримання разом із сестрою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з метою надання можливості працевлаштуватися.

Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду є те, що вони, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, можуть умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення майнового кримінального правопорушення та обвинувачується у вчиненні нового злочину під час іспитового строку, не одружений, на утриманні дітей немає, підтвердження того що він працевлаштований та працює не надав.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий, утриманців не маючий, не працюючий, не одружений, на протязі тривалого строку застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - 3 місяців, його не порушував, має місце проживання разом із матір`ю та вітчимом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, які є злочинами проти власності, те, що обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, які б стримували від ухилення від суду, суд вважає, що ризики, про які вказує прокурор, наявні.

В той же час із врахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_4 та наявності у нього місця проживання та реєстрації у м. Києві, суд вважає що застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, забезпечить виконання ним необхідних процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183-186, 194, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити дію існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 186 КК України, до 27.03.2022 року, включно.

Визначений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою суду від 07.12.2021 року розмір застави та умови звільнення, у разі внесення застави, залишити без змін.

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів з 27 січня 2022 року по 27 березня 2022 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- не залишати з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 . без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус потерпілих, свідків та обвинувачених у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк виконання покладених обов`язків становить 60 днів з дня постановлення ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, тобто до 27 березня 2022 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали визначити по 27 березня 2022 року включно або до постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, або зміни обвинуваченим запобіжного заходу.

Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 01 лютого 2022 року.

Суддя ОСОБА_1