Дата документу 22.02.2023
Справа № 1-6/2008
Провадження № 1-в/334/75/23
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2023 року м. Токмак

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту, в порядку ст. 174 КПК України, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м.Запоріжжя, із клопотанням про скасування арешту майна, в якій просила скасувати арешт, накладений постановою в.о. слідчого прокуратури Жовтневого району м.Запоріжжя у справі 120403 від 25.03.2004 р. на майно ОСОБА_2 .

Дослідивши клопотання про скасування арешту та додані до нього документи, приходжу до наступного.

25 березня 2004 року постановою про накладення арешту на майно, в.о. слідчого прокуратури Жовтневого району м.Запоріжжя, за матеріалами кримінальної справи № 120403 було накладено арешт на майно ОСОБА_2 , де б таке не знаходилось, що підтверджується копією постанови.

22 грудня 2008 року Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 , 05.01.1967 року за ст. 367 ч.1, 367 ч.2 КК України закрита, за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільні позови ОСОБА_3 та суму 3896,6 грн. на ЗФ АКБ «Укрсоцбанк» на суму 44702 грн. залишені без розгляду, роз`яснено цивільним позивачам їх право на звернення до суду з відповідними позовами в порядку цивільного судочинства. Постанова набрала законної сили 29.12.2008, що підтверджується копією постанови.

Таким чином, із клопотання та доданих до нього документів вбачається, що арешт на майно ОСОБА_2 було накладено постановою в.о. слідчого прокуратури відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України (в ред.. 1960 р.). Жодних відомостей, щодо звернення/незвернення з цивільними позовами до суду в порядку цивільного судочинства, потерпілих ОСОБА_3 та суму 3896,6 грн. та ЗФ АКБ «Укрсоцбанк» на суму 44702 грн., до клопотання не додано.

Відповідно до п.9 розділу 11 перехідних положень КПК України (в ред. 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Саме до цього зводяться роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року N 6 (в редакції від 30 червня 1978 року N 5).

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року, у справі 6-26цс13, про звільнення майна з-під арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, де зазначено, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Крім того, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року (справа № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19), Велика Палата Верховного Суду вважає, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства (п. 42).

Стосовно постанов від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18 (на яку в своєму клопотанні посилається ОСОБА_2 ) і від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що вказані справи не стосувалися ситуації, коли кримінальне провадження було закрите на момент звернення до суду з вимогою про звільнення майна з-під арешту (п.43).

Відповідно до розділу (3) вищезазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду: « Висновки щодо застосування норм права»: 51. Спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Слід зазначити, що у кримінальному судочинстві в порядку ст. 409 КПК України в ред. 1960 року розглядаються тільки заяви боржників про неправильність опису майна, а не вимоги про право на майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 30 червня 1978 року "Про судову практику в справах про виключення майна з опису").

В даному випадку ОСОБА_2 оскаржує не неправильність арешту майна, а просить Ленінський районний суд м.Запоріжжя скасувати арешт, накладений постановою в.о. слідчого прокуратури на її майно, а тому заявлене клопотання про скасування арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства, а не в порядку КПК України (в ред. 2012 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. 409, 411 КПК України (в ред. 1960 року), п.9, 11 розділу 11 перехідних положень КПК України (в ред. 2012 року), -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про скасування арешту майна.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: