Провадження №1-кп/522/295/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальних провадженнях №0001715 від 26 липня 2019 року, №000453 від 05.03.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.02.2011року, Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104, 76 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 19.12.2012 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70, 71 КК України на строк до 4-х років та 1 місяця позбавлення волі;

- 24.10.2022 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2, ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з неповною середньою освітою, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

-11.07.2016 року Суворовським районним м.Одеси ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.76 КК України до 1 року іспитового строку;

-03.11.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до 1-го року та 6 місяців позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

захисника- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

1.Маючи не зняту та не погашену судимість за злочини проти власності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочини, передбачені ч.2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

26.07.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи в ранковий час біля будинку №7 по провулку Лютеранському в місті Одесі, побачив ОСОБА_22 на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок з хрестиком. В цей час у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення золотого ланцюжка з хрестиком ОСОБА_22 ..

Реалізуючи свій злочинний намір, 26.07.2019 року приблизно о 08 годині ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_22 , яка перебувала біля будинку №7 по провулку Лютеранському в місті Одесі, з метою подолання опору потерпілої, умисно наніс один удар рукою в область грудної клітини ОСОБА_22 , спричинивши тим самим останній насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я. Після чого, подавивши волю потерпілої до опору, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, умисно, відкрито, з корисливих мотивів, заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_22 золотим ланцюжком вартістю 18 000 гривень та хрестиком вартістю 2 000 гривень. Відкрито викравши майно ОСОБА_22 загальною вартістю 20 000 гривень, ОСОБА_4 з місця вчинення ним кримінального правопорушення втік, майном потерпілої розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив останній майнову шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

2.Окрім того, 01.08.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи у вечірній час у провулку Топольського біля будинку №4 в місті Одесі, побачили ОСОБА_23 на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок з двома кулонами.

В цей час, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка з двома кулонами ОСОБА_23 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, діючи повторно, 01.08.2019 року приблизно о 18 годині 25 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , підійшли до ОСОБА_23 , яка знаходилась по АДРЕСА_5 . Після чого, ОСОБА_5 перегородив шлях ОСОБА_23 , а ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний намір, з метою подолання опору потерпілої, умисно штовхнув ОСОБА_23 , від чого остання впала на асфальт, спричинивши тим самим насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я. після цього заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_23 золотим ланцюжком вартістю 3000 гривень та двома кулонами вартістю 1000 гривень. Заволодівши золотим ланцюжком з двома кулонами ОСОБА_23 загальною вартістю 4000 гривень, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, майном потерпілої розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинивши останній майнову шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

3.Окрім того, 06.08.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в вечірній час по вулиці Розкидайлівськой біля будинку №13 в місті Одесі, побачили ОСОБА_24 , на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок. В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння майна ОСОБА_24 , а саме золотого ланцюжка.

Реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення майна, 06.08.2019 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , діючи повторно, підійшли до ОСОБА_24 , яка знаходилась по АДРЕСА_6 . Після цього ОСОБА_5 відволік увагу ОСОБА_24 , а ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний намір, умисно, з корисних мотивів, заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_24 золотим ланцюжком вартістю 10 000 гривень. Заволодівши золотим ланцюжком ОСОБА_24 , ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втікли, майном потерпілої розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинивши останній майнову шкоду у вказаному розмірі.?

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

4.Крім того, 04.03.2020 року ОСОБА_5 , перебуваючи в вечірній час на вулиці Колонтаївській в місті Одеса, побачив ОСОБА_25 .. В цей час, у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_25 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи повторно, обравши метою свого злочинного посягання майно, яке знаходилось при ОСОБА_25 , 04.03.2020 року приблизно о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_25 , який знаходився на вулиці Колонтаївська кут вулиці Садиківська в місті Одеса, та почав розмовляти з останнім. Після цього, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , з метою подолання опору потерпілого, умисно наніс один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_25 , від якого останній впав на землю, спричинивши тим самим потерпілому насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я.

Далі, подавивши волю потерпілого до опору, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, умисно, відкрито та з корисливих мотивів, заволодів належним ОСОБА_25 майном, а саме: мобільним телефоном торгової марки «Мейзу», моделі: «М6Т», в корпусі синього кольору, вартістю 3600 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку, які вартості для потерпілого не представляють.

Відкрито викравши майно ОСОБА_25 в розмірі 3 600 гривень, ОСОБА_5 з місця вчинення ним кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, визнав свою винуватість в інкримінованих злочинах та показав суду, що 01.08.2019 року разом він разом з ОСОБА_4 в вечірній час по АДРЕСА_5 , спричинили насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_23 умисно, з корисних мотивів, заволоділи, шляхом ривку, належним ОСОБА_23 золотим ланцюжком та двома кулонами. Крім того, визнав, що 06.08.2019 року разом з ОСОБА_4 , перебуваючи в вечірній час по вулиці Розкидайлівській біля будинку №13 в місті Одесі, умисно, з корисних мотивів, заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_24 золотим ланцюжком. Також ОСОБА_5 визнав, що 04.03.2020 року, перебуваючи в вечірній час на вулиці Колонтаївська в місті Одеса, умисно наніс один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_25 , від якого останній впав на землю, спричинивши тим самим потерпілому насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я та подавивши волю потерпілого до опору, та з корисливих мотивів, заволодів належним ОСОБА_25 майном, а саме: мобільним телефоном торгової марки «Мейзу».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, визнав свою винуватість в інкримінованих злочинах та показав суду, що 26.07.2019 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, підійшов до ОСОБА_22 , яка перебувала біля будинку №7 по провулку Лютеранському в місті Одесі, з метою подолання опору потерпілої, умисно наніс один удар рукою в область грудної клітини ОСОБА_22 , спричинивши тим самим останній насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я, подавивши волю потерпілої до опору, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, умисно, відкрито, з корисливих мотивів, заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_22 золотим ланцюжком та хрестиком. Крім того ОСОБА_26 визнав, що 01.08.2019 року приблизно о 18 годині 25 хвилин, разом з ОСОБА_5 , підійшли до ОСОБА_23 , яка знаходилась по АДРЕСА_5 , з метою подолання опору потерпілої, умисно штовхнув ОСОБА_23 , спричинивши тим самим насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я умисно, з корисних мотивів, заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_23 золотим ланцюжком та двома кулонами. Також обвинувачений визнав, що 06.08.2019 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, разом з ОСОБА_5 , підійшли до ОСОБА_24 , яка знаходилась по АДРЕСА_6 , умисно, з корисних мотивів, заволодів, шляхом ривку, належним ОСОБА_24 золотим ланцюжком.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_22 обвинувачений визнав у повному обсязі.

Крім показань обвинувачених, їх винуватість у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, повністю доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_22 , яка показала суду, що раніше обвинувачених не знала, 26.07.2019 року вона вийшла з дому, на перетині вулиць провулку Лютеранського в місті Одесі та вул.Кузнечна та перейшла дорогу, бачила, що йшов хлопець, був удар правою рукою у грудну клітину, вона впала, в очах потемніло. Після падіння, вона виявила зникнення ланцюжка. Її підняли чоловіки, викликали співробітників поліції, нападник втік. В залі суду потерпіла впізнала ОСОБА_4 та підтвердила, що він наніс удар їй в груди та викрав ланцюжок, вона проходить лікування до цього часу. Майнова шкода склала 20 000 гривень.

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.07.2019 р., згідно якого ОСОБА_22 просила прийняти заходи до невстановленої особи, яка в період часу з 26.07.2019р. приблизно о 08 годині, знаходячись на вул.Кузнечна у м.Одесі, відкрито шляхом ривка викрала її майно, чим їй було спричинено майнову шкоду на загальну суму 20 000 гривень;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2019, під час якого ОСОБА_22 , впізнала ОСОБА_4 за зовнішніми ознаками, як особу, яка 26.07.2019р. близько 08 години, перебуваючи на вул. Кузнечна у м.Одесі відкрито викрала шляхом ривка золотий ланцюжок з двома кулонами;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.08.2019 р., згідно якого ОСОБА_23 просила прийняти заходи до невстановленої особи, яка в період часу з 01.08.2019р. приблизно о 18 годині 25 хвилин, знаходячись на вул.Топольського,4 у м.Одесі, відкрито шляхом ривка викрала її майном, чим їй було спричинено майнову шкоду на загальну суму 4 000 гривень;

-Протоколом огляду місця події від 01.08.2019 року та фототаблицею до нього, згідно якого слідчим в присутності двох понятих оглянуто місце події - ділянку асфальтованого покриття на відстані 1,5 метра від будинку по вул. Топольського в м.Одесі, розташованого на відстані 2,5 м від проїзної частини дороги, у справі за фактом заволодіння майном ОСОБА_23 ;

-Протоколом огляду цифрового носія інформації з відеозаписом з камери відеоспостереження, складеним слідчим, у присутності двох понятих, яким зафіксовано, як за адресою: м.Одеса, вул.Топольського, 4, 01.08.2019 року о 18 годині 27 хвилин, по пішохідній частині дороги біля приміщення підходить ОСОБА_23 , в цей час до неї підбігає ОСОБА_4 штовхає її на землю та починає декілька разів зривати з шиї ланцюжок, а ОСОБА_5 починає бігти по проїзній частині.

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2019 року та відеозаписом до нього за участю ОСОБА_23 у присутності двох понятих щодо обставин, які стались 01.08.2019 року за адресою: м.Одеса, провулок Топольського, 4, в ході якого потерпіла показала, як до неї на зустріч йшло двоє невідомих чоловіків , один з них переходив їй шлях, щоб вона не змогла пройти, а інший став зривати з її шиї золотий ланцюжок з двома кулонами та повалив на асфальт, зірвавши ланцюжок, двоє чоловіків зникли у невідоммому напрямку;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.08.2019 р., згідно якого ОСОБА_24 просила прийняти заходи до невстановленої особи, яка 06.08.2019 приблизно о 17 годині, знаходячись на вул.Розкидайлівській, 13 у м.Одесі, шляхом ривка відкрито заволоділа золотим ланцюжком, чим їй було спричинено майнову шкоду на загальну суму 10 000 гривень

-Протоколом огляду відеозапису від 14.08.2019 року з камер відеоспостереження, яка розташована за адресою: м.Одеса, вул.Розкидайлівська,13, складеним слідчим, у присутності двох понятих, яким зафіксовано, як 06.08.2019 року о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 йдуть по вулиці потім ОСОБА_4 проходить вперед та заходить за кущі, які ростуть уздовж проїзної частини вулиці, а ОСОБА_5 вертається назад та починає бігти та перебігає через дорогу, а за ним біжить ОСОБА_4 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2019, під час якого потерпіла ОСОБА_24 , впізнала ОСОБА_5 за зовнішніми ознаками, як чоловіка, який 06.08.2022р. на вул.Розкидайлівська, 13 у м.Одеса стояв і чекав свого товариша в стороні, поки той зірве з неї ланцюжок. Після чого вони побігли в одну сторону.

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2019, під час якого потерпіла ОСОБА_24 , впізнала ОСОБА_4 за зовнішніми ознаками, як чоловіка, який 06.08.2022р.на вул.Розкидайлівська, 13 у м.Одеса, шляхом ривка відкрито заволодів належним їй золотим ланцюжком.

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2019 року та відеозаписом до нього за участю потерпілої ОСОБА_24 , складеним слідчим у присутності двох понятих щодо обставин, які стались 06.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_6 , під час експерименту потерпіла показала, як ОСОБА_4 зірвав з її шиї золотий ланцюжок, а ОСОБА_5 чекав його в стороні та після того як ОСОБА_4 зірвав ланцюжок вони втікли з місця вчинення злочину в невідомому напрямку.

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.03.2020 р., згідно якого ОСОБА_25 просив прийняти міри до невідомої особи, яка 04.03.2020 року близько 22.23 години, перебуваючи по вул.Колонтаївської кут вул.Садиковської в м.Одесі, з застосуванням насильства, шляхом ривку, відкрито заволоділа його мобільним телефоном марки «Мейзу».

- Протоколом обшуку від 05.03.2020 року згідно якого слідчим у присутності понятих проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , та у холодильнику виявлено мобільний телефон торгової марки «Мейзу», моделі: «М6Т», в корпусі синього кольору, належний потерпілому ОСОБА_25

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2020, під час якого потерпілий ОСОБА_25 , впізнав ОСОБА_5 за зовнішніми ознаками, як чоловіка, який заволодів його телефоном на вул. Колонтаївська, 04.03.2020 року.

- Протоколом затримання ОСОБА_5 від 05.03.2020 року.

- Протоколом огляду предмету від 05.03.2020 року, згідно якого слідчим в присутності понятих оглянуто мобільний телефон «Мейзу», моделі М6Т в корпусі синього кольору, належний потерпілому ОСОБА_25 , який ОСОБА_27 04.03.2020 року відкрито викрав у потерпілого.

Речовими доказами:

-СД диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована за адресою: м.Одеса, вул.Топольського, 4;

-СД диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована за адресою: м.Одеса, вул. Розкидайлівська,13,

-мобільний телефон «Мейзу», моделі М6Т в корпусі синього кольору, належний потерпілому ОСОБА_25 , який ОСОБА_27 04.03.2020 року відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_25 .

Наведені докази суд вважає достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Так, обвинувачені не оспорювали фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Їх покази узгоджуються із показаннями потерпілих та іншими доказами.

З огляду на викладене, суд визнав за недоцільне досліджувати інші докази щодо фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, які сторони не оспорюють.

Правова оцінка фактичної та юридичної підстав кваліфікації діяння, інкримінованих стороною обвинувачення злочину, дають підстави дійти висновку про наявність у діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Потерпілі ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , ОСОБА_25 просили проводити судові засідання без їх участі, відповідно до письмових заяв майнових претензій до обвинувачених не мають. Потерпілою ОСОБА_22 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 20 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. з ОСОБА_4 ..

Суд кваліфікує дії обвинувачених в межах пред`явленого обвинувачення, а саме:

Дії ОСОБА_5 за другим та третім епізодом за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб; за четвертим епізодом за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Дії ОСОБА_4 за першим епізодом за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно; за другим епізодом за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб; за третім епізодом за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить з наступного.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України є тяжким злочином проти власності, який характеризується прямим умислом.

ОСОБА_5 є громадянином України, офіційно не працевлаштований, з неповною середньою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. Крім того ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Викрадене майно частково повернуто потерпілим, на час розгляду справи претензій майнового характеру від потерпілих обвинувачений не має. Потерпілі направили до суду письмові заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі. Близькі родичі обвинуваченого частково перерахували потерпілим ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 по 715 гривень та ОСОБА_28 по 816 гривень.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, зазначену пом`якшуючу обставину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочин покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання суд керується положеннями п.20 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року, згідно із якими за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України є нетяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який характеризується необережністю.

ОСОБА_4 є уродженцем м.Одеси, громадянин України, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Викрадене майно частково повернуто потерпілим, на час розгляду справи претензій майнового характеру від потерпілих обвинувачений не має, окрім потерпілої ОСОБА_22 .

Близькі родичі обвинуваченого частково перерахували потерпілим ОСОБА_22 , ОСОБА_23 по 400 гривень та ОСОБА_28 -300 гривень.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, зазначені пом`якшуючі обставини, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочин покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для попередження вчинення нових злочинів. Остаточне покарання суд визначає за правилами ч.4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_5 має не відбуте покарання за вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 24.10.2023.

При призначенні покарання суд керується положеннями п.20 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року, згідно із якими за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Щодо заявленого цивільного позову.

Потерпілою ОСОБА_22 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 20 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. з ОСОБА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_22 суд задовольняє частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Згідно із ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Факт заволодіння ОСОБА_4 майном потерпілої ОСОБА_22 загальною вартістю 20 000 гривень доведено в судовому засіданні. При цьому родичі потерпілого частково відшкодували потерпілій майнову шкоду у розмірі 400 гривень. З урахуванням цього, стягненню підлягають грошові кошти у сумі 19600 гривень.

Що стосується вирішення цивільного позову потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пункт 2 ч.2 ст.23 ЦК України встановлює, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» (далі Постанова ПВСУ) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пункт 9 зазначеної Пленуму Верховного Суду України передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку, що з урахуванням характеру та глибини душевних страждань ОСОБА_22 , пов`язаних з противоправними діями обвинуваченого, а також засад розумності, виваженості та справедливості, заявлений потерпілою розмір шкоди відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі у сумі 20 000 грн підлягає відшкодуванню у повному обсязі, оскільки в даному випадку наявний прямий причинний зв`язок між протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 , який завдав шкоди, та її результатом шкодою.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-376 КПК України, ст.ст.1-90 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 24.10.2022, визначивши остаточно ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді позбавлення в волі строком на 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08.08.2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення у період з 08.08.2019 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 05.03.2020 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення у період з 08.08.2019р. по 30.10.2019 та з 05.03.2020 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.

Повернути заставодавцю ОСОБА_29 заставу у розмірі 57630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) гривень, що внесена на підставі ухвали судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 від 17.09.2019 року по справі №522/15373/19 (провадження 1-кп/522/2123/19) на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, згідно квитанції від 30.10.2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_22 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_22 в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди 19 600 грн. та в якості відшкодування моральної шкоди - 20 000 гривень.

Речові докази:

-- СD-диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_5 - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- СD-диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон «Мeizu», моделі М6Т в корпусі синього кольору - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_25 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:

08.03.2023