Справа № 163/1630/22
Провадження № 1-кп/163/187/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000249 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Плодорадгоспу Богатівського району Самарської області, що проживає за адресою : АДРЕСА_1 , тимчасово проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, вищої освіти, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України у військовий час, з метою незаконного перетину державного кордону України за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, довідки військової лікарської комісії та довідки про непридатність його до військової служби з виключенням з військового обліку, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , через смс-листування домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про виготовлення вищезазначених документів за грошову винагороду.
При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказані документи будуть підробленими, вчинив пособництво в цьому, а саме надав свої персональні дані та власну фотокартку, для внесення відомостей у документи, які надають право перетнути державний кордон України, шляхом відправки їх з персонального комп`ютера через мережу інтернет.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані ОСОБА_4 , та " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", у невстановлений досудовими розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблені документи на ім`я ОСОБА_4 , а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.10.2019 з відтиском печатки " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", довідку військово-лікарської комісії №02/2353 від 14.04.2022 з відтиском печатки " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та штампів "Голови ВЛК другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 " "Секретаря ВЛК другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ", після чого 09.04.2022 при особистій зустрічі неподалік парку "Ювілейний" по АДРЕСА_3 , передала вищевказані документи ОСОБА_4 , за що останній в свою чергу здійснив розрахунок в сумі 450 доларів США.
Вищевказані дії надали можливість ОСОБА_4 використання таких документів як офіційних, тобто таких, які мають усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та які надають особі, котра є особою призовного віку та не має права перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, здійснити незаконний перетин державного кордону на виїзд з України.
Крім того, ОСОБА_4 10 вересня 2022 року під час проходження прикордонного контролю в МАПП "Ягодин" Волинської митниці, що в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" як підставу перетину кордону надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.10.2019 з відтиском печатки " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", довідку військово-лікарської комісії №02/2353 від 14.04.2022 з відтиском печатки " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та штампів "Голови ВЛК другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 " "Секретаря ВЛК другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 " на своє ім`я, яке відповідною установою не видавались та не посвідчувались.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві, тобто наданні засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.
Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та обтяжуючої обставини - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим узгоджено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.
Під час розгляду питання про затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до категорії проступку за ч.4 ст.358 КК України, та нетяжкого злочину за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам. Згідно положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, яке не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень.
Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Отже, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.65 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 28.09.2022 у кримінальному провадженні № 0000249 від 10.09.2022, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок судових витрат на проведення судової технічної експертизи.
Речові докази: видане Дружківським МВК на ім`я ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25 жовтня 2019 року та видану ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 довідку військово-лікарської комісії № 02/2352 від 14 квітня 2022 року, - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000249.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 13.09.2022 на речові докази скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:суддя ОСОБА_1