Справа № 507/347/22
Провадження № 1-кп/507/34/2022
Номер рядка звіту 17
В И Р О К
20.02.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баху Каларашського району Республіка Молдова, молдованина, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУкраїни,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
захисник адвокат ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
08.01.2022 року приблизно о 21 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній із кімнат будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово-виниклих особистих неприязних відносин, з помсти за нанесений йому його співмешканкою ОСОБА_7 удар металевою кочергою по голові, затіяв з нею сварку, яка переросла в бійку. В ході зазначеної сварки та бійки, ОСОБА_3 умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень за раптово-виниклим умислом, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків для життя ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно наніс кулаком лівої руки не менше двох ударів в область обличчя ОСОБА_7 , від яких остання упала на підлогу, вдарившись об неї головою, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: «закритої черепно мозкової травми у вигляді крововилива під тверду мозкову оболонку (субдуральна) випуклої поверхні правої півкулі головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальні) лівих тім`яної та потиличної ділянок, гематоми потиличної ділянки справа та гематоми в ділянці носа.
Вище перелічені ушкодження утворюють єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-мозкової травми, та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, згідно п.п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3 «г», Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.)
14.01.2022 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла у приміщенні КНП «Любашівська БЛІЛ» Любашівської селищної ради.
Смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки, що призвело до набряку головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив вбивство ОСОБА_7 через необережність, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 119 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, та розповів, що він співмешкав разом із ОСОБА_7 . Вони проживали разом по АДРЕСА_2 . Раніше між ним та ОСОБА_7 виникали словесні сварки. 08 січня 2022 року він разом із ОСОБА_7 на автомобілі їздили до своїх знайомих, де ОСОБА_7 вживала алкогольні напої, а він не вживав алкогольні напої, так як був за кермом. Повернувшись увечері додому приблизно біля 19 години, ОСОБА_7 пішла спати, а він разом із ОСОБА_8 , сином ОСОБА_7 , сиділи на кухні та їли, а також вживали алкогольні напої: він вживав горілку, а ОСОБА_8 пив пиво. Через деякий час з кімнати вийшла ОСОБА_7 та почала на нього кричати, що він дозволив ОСОБА_8 пити пиво, після чого взяла металеву кочергу та нанесла нею один удар йому по голові. Він піднявся зі стільця, ОСОБА_7 знову замахнулася на нього для нанесення удару кочергою, а він правою рукою вихопив з рук ОСОБА_7 металеву кочергу та наніс один удар тильною стороною лівої руки (штовхнув рукою) в обличчя ОСОБА_7 , від якого вона впала в бік опалювальної плити. ОСОБА_8 в кімнаті не було, на його думку він вибіг, коли почалася сварка. ОСОБА_7 припіднялась з підлоги, а він витер кров зі своєї голови та почав одягатись. ОСОБА_7 запитала «Куди він збирається?», на що він відповів «Куди очі бачать» і вийшов на вулицю. Після цього він пішов до свого знайомого ОСОБА_9 та залишився там ночувати. В скоєному кається, просив суворо не карати.
Свої свідчення ОСОБА_3 підтвердив при проведенні з ним слідчого експерименту із залученням понятих та із застосуванням відеозапису.
Судом досліджено в судовому засіданні всі докази, надані прокурором на підтвердження вини ОСОБА_3 в скоєні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, а саме:
- заяву ОСОБА_5 від 08.01.2022 року, яка просить прийняти міри до ОСОБА_3 , який наніс тілесні ушкодження її матері ОСОБА_7 (а.с. 40);
- протокол огляду місця події від 08 січня 2022 року14.01.2017 року з фототаблицями, з якого видно, що місцем огляду є домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Вхід до будинку здійснюється через одностворчаті двері. Далі розміщений коридор розміром 6м х 2 м, в якому по периметру розміщені стіл, шафа, тумби з посудом, стільці. Обстановка не порушена. В західній стіні через отвір здійснюється вхід до коридору, з якого здійснюється вхід до житлових кімнат. В дверях до кімнати пошкоджено скло. В одній з кімнат розташоване ліжко, стіл. В кімнаті на підлозі виявлено металеву кочергу, одяг, на якому є плями бурого кольору. На одній із фіранок, дерев`яному стільці виявлені плями бурого кольору, (а.с. 42-53);
- постанову про визнання речовими доказами від 09 січня 2022 року, з якої видно, що фіранку білого кольору, майку чоловічу біло-чорного кольору, кочергу, марлевий тампон, покривало червоного кольору, жіночу нічну сорочку, які були вилучені при огляді місця події, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.с. 59);
- протокол огляду від 09 січня 2022 року, з якого видно, що фіранку білого кольору, майку чоловічу біло-чорного кольору, кочергу, марлевий тампон, покривало червоного кольору, жіночу нічну сорочку, які були вилучені при огляді місця події, було оглянуто в якості речових доказів. На вказаних предметах виявлені плями бурого кольору, схожі на кров (а.с. 60-65);
- висновок експерта № 2 від 10 січня 2022 року з якого видно, що у ОСОБА_3 виявлені легкі тілесні ушкодження: забиті рани правої тім`яної ділянки голови і правої кисті, які могли бути спричинені дією тупих предметів, яким могла бути металева кочерга. Вказані тілесні ушкодження на правій кисті мають ознаки самозахисту, могли бути спричинені 08 січня 2022 року (а.с. 68);
- висновок експерта № 16 від 09.02.2022 року згідно якого, на металевій кочерзі, кров та клітини, що містять ядра не виявлені (а.с. 95-96);
- висновок експерта № 80 від 10 березня 2022 року з якого видно, що на чоловічій кофті і майці ОСОБА_3 знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 99-102);
- висновок експерта № 76 від 18 лютого 2022 року з якого видно, що на нічній сорочці ОСОБА_7 знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 105-108);
- висновок експерта № 76 від 18 лютого 2022 року з якого видно, що фіранці та дерев`яному табуреті знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 111-114);
- постанову прокурора про відібрання зразків біологічного походження від 14 січня 2022 року згідно якої було постановлено відібрати зразки біологічного походження у трупа ОСОБА_7 (а.с.120-121);
- протокол огляду трупа від 14 січня 2022 року, з якого видно, що було оглянуто труп ОСОБА_7 . При проведені розтину виявлено в правій тім`янній ділянці дефект костної тканини розміром 1х10 см; в м`яких тканинах правої тім`яної ділянки виявлено крововиливтемносинюшного кольору розміром 3х2 см (а.с. 122-127);
- лікарське свідоцтво про смерть № 4 від 15 січня 2022 року, з якого видно, що смерть ОСОБА_7 наступила від набряку головного мозку, травматичного субдурального крововиливу, внутрічерепної травми (а.с. 127);
- висновок експерта № 04 від 25 січня 2022 року з якого видно, що у ОСОБА_7 виявлені наступні ушкодження: на задній поверхні правого плеча в нижній її третині мається два овальних садна з рожевою поверхнею, розташовані нижче рівня навколишньої тканини, розміром 3х2 см і 4.5х1.5 см, гематома носа, синець, гематома носа та садна заподіянні прижиттєво від 2-х до 7 діб до моменту настання смерті та відносяться до легких тілесних ушкоджень; в лівій гемісфері по центру в тім`яній її ділянці субарахноїдальний крововилив темно синюшного кольору, овальної форми, розмірами 3х21.5 см; аналогічний крововилив в потиличній ділянці лівої гемісфери розміром 2.5х1.5 см, судбуральна гематома правої тім`яно-скронево лобної ділянки, закрита черепно-мозкова травма, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Всі вище вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету, індивідуальні особливості контактуючої поверхні якого в ушкодженнях не відобразились. Всі наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не могли бути спричинені при одномоментному падінні з висоти власного зросту з прискоренням чи без такого. Вказані ушкодження були спричинені шляхом нанесення не менше чотирьох ударів. Згідно розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 потерпіла відносно нападника знаходилась передньою поверхнею тіла. Смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку із отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями (а.с. 128-130);
- висновок експерта № 21 від 17 лютого 2022 року з якого видно, що закрита черепно мозкова травма у ОСОБА_7 могла утворитись, самостійно як при прикладанні травмуючої сили у ділянку обличчя, так і при приданні тілу постраждалої ОСОБА_7 прискорення та послідуючим падінням навзніч за рахунок прикладанні травмуючої сили у ділянку обличчя. Таким чином, при прикладанні сили у ділянку обличчя постраждалої ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_3 могла утворитись закрита черепно-мозкова травма самостійно, так і за рахунок придання тілу постраждалої ОСОБА_7 прискорення з послідуючим падінням з утворенням закритої черепно-мозкової травми (а.с. 139-148);
- постанова прокурора про відібрання зразків біологічного походження від 22 лютого 2022 року, згідно якої було постановлено відібрати зразки біологічного походження ОСОБА_3 (а.с.150-151);
- протоколом відібрання зразків біологічного походження від 22 лютого 2022 року, з якого видно, що у ОСОБА_3 були відібрані біологічні зразки (зразки крові) (а.с. 152);
- показання потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що ОСОБА_7 була її матір`ю. ОСОБА_7 співмешкала разом із ОСОБА_3 більше двох років в будинку матері. З ними також проживав її брат ОСОБА_8 . За цей період між ними постійно виникали сварки, мати неодноразово телефонувала їй та скаржилась на ОСОБА_3 , що він вчиняє сварки та погрожує їй. 08 січня 2022 року вона бачила як вранці ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на автомобілі поїхали в село. У вечірній час, до неї зателефонувала ОСОБА_10 , яка проживала недалеко від матері, та пояснила, що до неї прибіг ОСОБА_8 та сказав, що ОСОБА_3 б`є ОСОБА_7 коли вона прийшла до будинку матері, то матір забрала швидка допомога, а в кімнаті був безлад, були розкидані речі, а також були плями крові.
Вважає, що ОСОБА_3 необхідне призначити суворе покарання;
- показання свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що ОСОБА_3 співмешкав із її матір`ю ОСОБА_7 в будинку матері. З ними також проживав її брат ОСОБА_8 . ОСОБА_3 неодноразово ображав та бив ОСОБА_7 , про що вона неодноразово їй повідомляла, однак просила нікому не говорити. 08 січня 2022 року у вечірній час до неї зателефонувала сестра та повідомила, що ОСОБА_3 побив матір і вона в лікарні. Вона поїхала в лікарні, де їй пояснили, що її мати ОСОБА_7 в комі. Вона разом поїхали в будинок матері, в кімнаті був безлад, були розкидані речі, розбите скло в дверях, були розірвані речі, а також плями крові на речах (на стільці, на столі). В подальшому, її мати ОСОБА_7 померла не приходячи до свідомості;
- показання свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що проживав з будинку разом із ОСОБА_3 і його матір`ю ОСОБА_7 08 січня 2022 року він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 їздили на автомобілі до знайомих. У вечірній час він разом із ОСОБА_3 знаходився на кухні. ОСОБА_3 будив матір та вимагав дати їсти. Після цього, він з ОСОБА_3 сидів на кухні та вживали алкогольні напої, він пив пиво, а ОСОБА_3 пив водку. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 вдарив два рази кулаком в обличчя матері ОСОБА_7 і вона впала на підлогу. Після цього, він вибіг з будинку і побіг до сусідки, а позаду з будинку вийшов і ОСОБА_3 . Через деякий час він повернувся із сусідами до будинку і побачив, що мати лежала на підлозі на боці;
- показання свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона працює на «Швидкій допомозі». У вечірній час 08 січня 2022 року надійшов виклик із поліції про те, що по АДРЕСА_2 в будинку виявлена жінка. По приїзду до будинку по АДРЕСА_2 в складі бригади, вони виявили на підлозі в коридорі будинку жінку, яка була без свідомості. З правої під стіл був стіл, на ОСОБА_13 лежала на спині, з рота в неї були виділення піни з кров`ю. Жінка була живою, однак була без свідомості. Вдома також був син жінки ОСОБА_8 , який пояснив, що його матір вдарив співмешканець;
- показання свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_2 , недалеко від будинку ОСОБА_7 . ОСОБА_7 співмешкала із ОСОБА_3 біля двох років. Періодично ОСОБА_3 вживав алкогольні напої і в них виникали сварки, в процесі яких ОСОБА_3 її бив. ОСОБА_7 неодноразово приходила до неї додому та скаржилась на ОСОБА_3 , який її бив. 08 січня 2022 року вона разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_3 поїхали на кладовище. Повернулись вони в обід, випили чаю і ОСОБА_7 із ОСОБА_3 поїхали в село до знайомих, а вона залишилась вдома. Приблизно біля 22 години до неї додому прибіг ОСОБА_8 та просив викликати поліцію, так як ОСОБА_3 бив ОСОБА_7 . Вона викликала поліцію, а поліція викликала швидку допомогу. Також він пояснив, що ОСОБА_3 пропонував йому пити пиво, а він не хотів. Потім вийшла його мати ОСОБА_7 та почала сваритись на ОСОБА_3 за те, що він пропонував пити пиво, а ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_7 та вона впала, після чого він втік з будинку;
- показання свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що ОСОБА_3 є його знайомим. У вечірній час, приблизно в 19 годин, 08 січня 2022 року до його місця помешкання прийшов ОСОБА_3 і попросився переночувати. В нього була голова та одяг в крові. На голові в нього була відкрита рана і йшла кров. На його пропозицію ОСОБА_3 від звернення за медичною допомогою відмовився. Він був одягнений в сорочку та куртку. На його запитання, що сталось, ОСОБА_3 пояснив, що посварився з дружиною і попросився переночувати. Вони випили чаю, він постелив йому ліжко та вони лягли спати. Вранці він пішов на роботу, а ОСОБА_3 сказав, що йде додому. Він ніколи не бачив сварок між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
Згідно ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до вимог ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, а відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
На думку суду, прокурором не вірно кваліфіковано дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, виходячи зі слідуючого.
Прокурор обвинувачує ОСОБА_3 у вчинені вказаного злочину з прямим умислом. Відповідно до ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК).
Необережне тяжке тілесне ушкодження (ст. 128 КК), а також вбивство через необережність (ст. 119 КК) характеризується аналогічними елементами об`єктивної сторони, а за суб`єктивною стороною проявляється в необережній формі вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, визначення яких надано у ст. 25 КК.
Необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.
Необережність є кримінальною протиправною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.
Розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинили смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК) і необережне заподіяння таких ушкоджень (ст. 128 КК), вбивство через необережність (ст. 119 КК) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивними сторонами цих злочинів.
Відповідно до висновку експерта № 21 від 17 лютого 2022 року у цьому провадженні, який ніким не оспорювався, закрита черепно мозкова травма у ОСОБА_7 могла утворитись, самостійно як при прикладанні травмуючої сили у ділянку обличчя, так і при приданні тілу постраждалої ОСОБА_7 прискорення та послідуючим падінням навзніч за рахунок прикладанні травмуючої сили у ділянку обличчя. Таким чином, при прикладанні сили у ділянку обличчя постраждалої ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_3 могла утворитись закрита черепно-мозкова травма самостійно, так і за рахунок придання тілу постраждалої ОСОБА_7 прискорення з послідуючим падінням з утворенням закритої черепно-мозкової травми (а.с. 139-148).
Обвинувачений стверджував, що під час конфлікту він завдав одного удару (поштовху) тильною стороною долоні лівої руки в обличчя потерпілій ОСОБА_7 , від чого вона упала навзніч на підлогу в бік опалювальної печі. Аналогічні свідчення в судовому засіданні надав і ОСОБА_8 , який був присутнім під час конфлікту, пояснивши, що в його присутності ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 два удари кулаком в обличчя, від яких вона впала на підлогу, а він вибіг з кімнати.
За таких обставин на думку суду прокурором в судовому засіданні не надано достатніх і беззаперечних доказів того, що тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_7 , були спричинені саме внаслідок ударів кулаками ОСОБА_3 в її обличчя, що підтверджувало б його умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, в результаті яких наступила смерть потерпілої, і давало б суду підстави для кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121 КК України.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Тому, суд вважає, що тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, було не безпосереднім наслідком заподіяних обвинуваченим ударів в ділянку голови потерпілої, а результатом падіння останньої й удару головою об тверду поверхню, що підтверджується висновком експерта № 21 від 17 лютого 2022 року та локалізацією тілесних ушкоджень переважно в тім`янній та потиличній області голови, чого обвинувачений ОСОБА_3 хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити (ухвала ВС від 12 лютого 2019 року по справі № 1-100/11).
Відповідальність за ст. 128 КК України настає за нанесення тяжких тілесних ушкоджень з необережності і не охоплює наслідки у виді смерті потерпілого.
За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 119 КК України вбивство через необережність, так як в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 умисно з помсти за отриманий удар кочергою наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_7 від яких остання впала на підлогу, вдарившись головою об стіну та підлогу, внаслідок чого їй було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила смерть.
Доводи сторони захисту про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 за відсутності події кримінального правопорушення, так як він діяв в стані необхідної оборони відповідно до ст. 36 КК України, сприймав реальну загрозу своєму життю та наніс удар ОСОБА_7 захищаючись від нанесення нею ударів металевою кочергою йому по голові, суд не приймає до уваги виходячи зі слідуючого. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_7 дійсно нанесла ОСОБА_16 удар металевою кочергою по голові і намагалась нанести ще один удар, однак він вихопив кочергу та наніс удар ОСОБА_7 в обличчя. Вказаний факт узгоджується з висновками експертиз № 2 від 10 січня 2022 року та № 04 від 25 січня 2022 року про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , а також поясненнями самого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 . На думку суду, вихопивши у ОСОБА_7 з рук кочергу та викинувши її на підлогу, обвинувачений ОСОБА_3 фактично припинив противність її дій, загрози його життю вже не було, після чого він умисно наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_7 кулаком, від яких вона впала, що підтвердив ОСОБА_3 , а також свідок ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_3 знаходився в стані уявної оборони.
Відповідно до ст. 37 КК України уявною обороною визнаються дії, пов`язані із заподіянням шкоди за таких обставин, коли реального суспільно небезпечного посягання не було, і особа, неправильно оцінюючи дії потерпілого, лише помилково припускала наявність такого посягання.
Уявна оборона виключає кримінальну відповідальність за заподіяну шкоду лише у випадках, коли обстановка, що склалася, давала особі достатні підстави вважати, що мало місце реальне посягання, і вона не усвідомлювала і не могла усвідомлювати помилковості свого припущення.
Якщо особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати помилковості свого припущення, але при цьому перевищила межі захисту, що дозволяються в умовах відповідного реального посягання, вона підлягає кримінальній відповідальності як за перевищення меж необхідної оборони.
Якщо в обстановці, що склалася, особа не усвідомлювала, але могла усвідомлювати відсутність реального суспільно небезпечного посягання, вона підлягає кримінальній відповідальності за заподіяння шкоди через необережність.
В обстановці, що склалася, припинивши протиправні дії ОСОБА_7 (забравши та викинувши кочергу), обвинувачений ОСОБА_3 міг усвідомлювати відсутність реального суспільно небезпечного посягання, а тому повинен нести відповідальність за заподіяння шкоди через необережність.
Доводи ОСОБА_3 , що він не наносив удари в обличчя потерпілої ОСОБА_7 , а лише відштовхнув її тильною стороною долоні, суд не приймає до уваги, так як ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 два удари кулаком в обличчя, а також згідно висновку експерта у потерпілої ОСОБА_7 виявлено садна та гематому носа, що також підтверджує факт нанесення направлених ударів. Вказані свідчення суд розцінює як бажання пом`якшити відповідальність за скоєне правопорушення.
Право вийти за межі пред`явленого обвинувачення надано суду відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України, оскільки це покращує становище обвинуваченого.
За таких обставин, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно перекваліфікувати:
з ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого на ч.1 ст. 119 КК України вбивство через необережність.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 119 КК України вбивство, вчинене через необережність.
Потерпіла ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_2 , характеризувалась позитивно, пенсіонерка, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебувала. До складу її сім`ї входив син ОСОБА_8 та співмешканець ОСОБА_3 (а.с. 71-76).
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, має постійне місце проживання, не працює, не має судимості в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючі обставини.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також відносно особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, думки потерпілого про призначення суворого покарання пов`язаного з позбавленням волі, пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 119 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та зміни запобіжного заходу відносно нього у суду не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 тримання під вартою необхідно залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 19 січня 2023 року.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: фіранку білого кольору, майку чоловічу біло-чорного кольору, кочергу, марлевий тампон, покривало червоного кольору, жіночу нічну сорочку, які зберігаються в камері схову ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області знищити, скасувавши арешт на вказане майно, який був накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 11.01.2022 року.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1