Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/366/2023 Справа № 641/1624/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 28.03.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що 28.03.2023 о 12.15 до чергової частини ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від старшого сержанта поліції ОСОБА_4 про те, що 28.03.2023 об 11.30 на вестибюлі станції "Спортивна" КП "Харківський метрополітен" у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено три пігулки білого кольору, зовні схожі на наркотичні. ІТС ІПНП 183 від 28.03.2023.

28.03.2023 року, у кімнаті поліції на станції «Спортивна» КП «Харківський метрополітен», начальником СД ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1 ) в ході огляду місця події було виявлено три пігулки білого кольору, які він дістав із правої зовнішньої кишені своєї кофти. Вищезазначене було вилучено та поміщено до експертного сейф-пакету 7359510 з пояснювальним написом та підписами усіх учасників огляду місця події від 28.03.2023 в період часу з 12 год. 30 хв. по 12 год. 48 хв.

Згідно з поясненнями ОСОБА_5 , тобто особи, у якої були вилучені зазначені речі, прийнятими відповідно до ст. 95 КПК України, зазначені пігулки є метафіном, які він знайшов та зберігав без мети збуту.

Постановою дізнавача СД ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 29.03.2023 вилучене було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000021 від 28.03.2023 року та приєднано до матеріалів дізнання.

Прокурор вважає що вилучені в ході обшуку речі можуть бути предметом кримінального правопорушення, містити на собі сліди скоєння правопорушення, а тому, на них необхідно накласти арешт з метою проведення експертних досліджень та збереження речових доказів.

Прокурор та володільці майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому прокурором було надано заяву про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучені речі і речовини, вказані прокурором у клопотанні, мають доказове значення у кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення їх збереження та проведення експертного дослідження.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на три пігулки білого кольору, виявлені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які в ході огляду місця події на станції «Спортивна» КП «Харківський метрополітен» вилучені та поміщені до експертного сейф-пакету 7359510.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1