ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/311/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/496/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме підозрюваної ОСОБА_7 , належним чином повідомленої про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 03 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 03 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000667 від 01.11.2022, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не працюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої.

ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, до 13 травня 2023 року включно.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді підозрювана ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та змінити обраний відносно неї запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема на особисте зобов`язання або встановити заставу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_7 посилається на те, що стала жертвою спливу обставин, нікому не погрожувала та не вчиняла насильства, не приймала участі в змовах, а лише опинилась у машині свого цивільного чоловіка під час затримання. Просила врахувати, що має постійне місце проживання, і всі покладені на неї судом обов`язки буде виконувати.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченої, просив її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Підозрювана в судове засідання не з`явилась, була, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином повідомлена про дату та час та місце розгляду справи, будь-яких заяв про неможливість розгляду справи за її відсутності, не надала.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю підозрюваної, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга підозрюваної не стосується погіршення її становища.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом в ОВС СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000667 від 01.11.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілими та його близькими родичами, тобто, вимаганні, вчиненому повторно, організованою групою в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Як в встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_10 (прізвисько « ОСОБА_10 »), маючи досвід вчинення умисних злочинів проти власності, перебуваючи на території м. Харкова вирішив створити та очолити організовану групу. Реалізуючи умисел, направлений на створення організованої групи та підбираючи її учасників, ОСОБА_10 , у листопаді 2022 року, запропонував раніше йому знайомому ОСОБА_12 (прізвисько « ОСОБА_12 »), який мав лідерські якості, попередньо здобутий авторитет серед ув`язнених та досвід вчинення корисливих злочинів, прийняти участь, розподіливши між собою у рівній частині обов`язки організаторів злочинної групи, у вчиненні корисливих злочинів у складі організованої групи, на що ОСОБА_12 , не маючи законних джерел доходу та маючи бажання незаконного збагачення, надав свою згоду.

Створивши та очоливши організовану групу разом з ОСОБА_12 , до складу якої залучили ОСОБА_14 (прізвисько « ОСОБА_14 ») та ОСОБА_7 , які, будучи раніше судимими за вчинення корисливих злочинів, в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_16 та ОСОБА_7 розробили план злочинної діяльності, який полягав у вчиненні вимагання грошових коштів у громадян, проживаючих на території м. Харкова, під приводом неіснуючих боргів, з погрозою застосування насильства над потерпілими або їх близькими родичами.

В ході досудового розслідування зафіксовано 2 епізоди вимагань, вчинених вказаною організованою групою.

Так, 26.12.2022 поблизу будинку №37/8 по вул. Біблика в м. Харкові, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_10 , посадили потерпілу ОСОБА_17 в автомобіль, висунули їй вимогу передачі грошових коштів в сумі 5 000 гривень під приводом неіснуючого боргу та погрожували фізичною розправою у випадку не виплати вказаної суми грошових коштів, в результаті чого потерпіла перевела на картку ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1 000 гривень, а 400 гривень віддала готівкою. Своїми протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на суму 1 400 гривень.

05.01.2023 ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , знайшла місце знаходження сина потерпілої ОСОБА_19 - ОСОБА_20 , про що повідомила ОСОБА_12 . Того ж дня ОСОБА_12 та ОСОБА_16 приїхали до місця перебування ОСОБА_20 до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де нанесли останньому декілька ударів по обличчю. Надалі ОСОБА_12 та ОСОБА_16 посадили ОСОБА_20 до автомобіля «BMW 520І» реєстраційний номер НОМЕР_1 , де почали погрожувати застосуванням насильства. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , перебуваючи за місцем проживання потерпілої ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_4 , пред`явили їй вимогу передачі грошових коштів в сумі 1500 доларів США під приводом того, що її син - ОСОБА_20 начебто вчинив крадіжку речей у спільного знайомого. В подальшому 07.01.2023 ОСОБА_19 передала ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 5 000 гривень, 20.01.2023 - в сумі 4 000 гривень та 04.02.2023 - в сумі 40 000 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_19 матеріальної шкоди на суму 49 000 гривень.

04 лютого 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 06 лютого 2023 року відносно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів - до 04 квітня 2023 року без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_21 від 22 березня 2023 року продовжений строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 04 травня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 27 березня 2023 року продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 01 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, до п`яти місяців, а саме - до 04 липня 2023 року.

27 березня 2023 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, про продовження відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України, які підтверджував обсягом зібраних доказів. Зазначав, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_22 закінчується 04.04.2023, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не є можливим, у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих (процесуальних) дій, а саме: отримати три висновка судових експертиз дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; отримати 4 висновки судових експертиз звуко- та відеозапису; здійснити тимчасовий доступ до речей і документів на підставі ухвал слідчого судді від 14.03.2023 та провести аналіз отриманої інформації; скласти протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій та закінчити процес розсекречення та долучення у якості доказів до кримінального провадження матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; встановити інших співучасників вчинення кримінальних правопорушень; у разі отримання достатніх, належних та допустимих доказів та встановлення інших осіб, причетних до вчинення злочинів, вирішити питання про повідомлення їм про підозру; скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 з урахуванням усіх епізодів їх злочинної діяльності; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Крім того, слідчий посилався на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою за вчинення корисливого кримінального правопорушення, термін можливого покарання може спровокувати останню переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваній відомі анкетні дані, місця проживання потерпілих та свідків, а та обставина, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів з погрозою насильства, свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на потерпілих та свідків з метою надання необхідних підозрюваній показань в майбутньому. Можливість ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній інкримінується вчинення двох кримінальних правопорушень у складі організованої групи, вона є раніше судимою за вчинення корисливого кримінального правопорушення, з місць позбавлення волі звільнилась 19.05.2021 умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 1 рік 2 місяці 6 днів, крім того, 03.08.2022 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області до суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Вказані факти свідчать про систематичність злочинної діяльності ОСОБА_7 , крім того, підозрювана не працює, тому злочинна діяльність ОСОБА_7 є для неї єдиним джерелом прибутку. Вищезазначені обставини, на думку слідчого, свідчать про неможливість запобіганню наявним ризикам у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, він просив продовжити підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену їй у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України,а також врахував вагомість наявних доказів про вчинення нею інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винною у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється; а також відомості про особу підозрюваної, яка офіційно не працює, відповідно не має постійного джерела доходів, не проживає за місцем реєстрації, на цей час не проживає однією сім`єю з чоловіком та неповнолітніми дітьми, останні знаходяться наразі за межами України, що підтвердила підозрювана в судовому засіданні, тобто, у неї відсутні стійкі соціальні зв`язки на території України та зв`язки з державою,

Суд вважав підтвердженими ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи, що у неї відсутні стійкі соціальні зв`язки на території України та зв`язки з державою. Крім того, вона може незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, виходячи зі змісту формулювання підозри, зокрема обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_7 підозрюється в вчиненні ряду епізодів злочинної діяльності з погрозою застосування насильства над потерпілими, має можливість спілкування з потерпілими, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено.

Враховуючи, що ОСОБА_7 має судимість за вироком Московського районного суду м.Харкова від 21.11.2018 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, також стосовно неї направлені до суду обвинувальні акти за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, розгляд зазначених кримінальних проваджень не завершений, до останньої застосований запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 49620 гривень, підозрювана не працює, відсутні відомості щодо наявності в неї іншого джерела доходу крім злочинної діяльності, слідчий суддя вважав наявним існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинити нею інше кримінальне правопорушення.

За вказаних підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів - до 25 травня 2023 року. При цьому, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, а також ту обставину, що підозрюваній інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину з погрозою застосування насильства під час дії воєнного стану, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та пред`явленою підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України. Характер висунутої ОСОБА_7 підозри, який вчинений під час дії воєнного стану, дає достатні підстави вважати, що вона може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Докази, що надані суду, вказують на доведеність вказаних у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою за вчинення двох кримінальних правопорушень у складі організованої групи, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, приймаючи д уваги, що вона є раніше судимою особою за вчинення корисливого кримінального правопорушення, з місць позбавлення волі звільнилась 19.05.2021 умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 1 рік 2 місяці 6 днів, крім того, 03.08.2022 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області до суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що на думку колегії суддів свідчить про систематичність злочинної діяльності ОСОБА_7 та дає підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, направлені на переховування від органів слідства або суду. Крім того, згідно з відомостями справи, підозрювана не проживає за місцем реєстрації, на цей час не проживає однією сім`єю з чоловіком та неповнолітніми дітьми, останні знаходяться наразі за межами України, що підтвердила підозрювана в судовому засіданні, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки на території України та зв`язки з державою, що свідчить про доведення існування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування та суд

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватою, є ймовірність ризику того, що вона може переховуватись від слідства та суду. Враховуючи також відомості і конкретні обставини вчинення злочину, який їй інкримінується, виходячи зі змісту формулювання підозри, зокрема обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, існує можливість незаконного впливу підозрюваною на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється в вчиненні ряду епізодів злочинної діяльності з погрозою застосування насильства над потерпілими та має можливість спілкування з ними, а досудове розслідування по даному кримінальному провадженню на даний час не завершено.

Оскільки підозрювана не працює, то злочинна діяльність ОСОБА_7 може бути для неї єдиним джерелом прибутку, враховуючи вчинення нею двох кримінальних правопорушень у складі організованої групи, а також беручи до уваги її минулі судимості за вчинення корисливих злочинів. Крім того, згідно відомостей кримінального провадження, 03.08.2022 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області до суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Вказані факти свідчать про систематичність злочинної діяльності ОСОБА_7 , що може свідчити про можливість вчинення нею нового кримінального правопорушення та її підвищену суспільну небезпеку, а тому, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та окремих громадян.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальноїсправи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яких, в даному випадку, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу буде неефективним. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину з погрозою насильства під час дії воєнного стану, на підставі ст.ст.177,178 КПК України, визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України неможливе.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченої та обставин кримінального провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченою її процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 03 2023 року про продовження щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 25 03 2023 року, включно, з визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу підозрюваної - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3