Справа № 161/1227/23
Провадження № 1-кс/161/483/23
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 25 січня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку житла 18.01.2023 у ОСОБА_5 , а саме на банківську картку АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що 16 листопада 2022 року близько 05 години 17 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи раніше розміщене неправдиве оголошення про продаж військової амуніції у соціальній мережі «Facebook», реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з проведенням незаконних операцій і використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону із доступом до мережі Інтернет у онлайн - месенджері «Facebook», шляхом здійснення електронної переписки підтвердив потерпілій ОСОБА_6 наявність обраного нею товару та розповів про умови продажу, після чого остання, будучи введена в оману та впевнившись у виконанні ОСОБА_5 взятих на себе обов`язків, щодо продажу амуніції 16.11.2022, перерахувала на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 5 000 гривень, якими ОСОБА_5 незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

18 січня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено банківську картку АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_1 , яку ОСОБА_5 надав у користування ОСОБА_7 ..

Постановою слідчого від 18.01.2023 вищевказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що є підстави вважати, що дані предмети, можуть бути доказом вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, вказані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому вони відповідають вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України та відповідно до ст. 171 КПК України підлягають арешту, тому слідчий просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, надіслали заяву у якій просять розгляд клопотання провести без їхньої участі, просили клопотання задовольнити повністю, а також надана заява гр. ОСОБА_5 , який не заперечує щодо накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів із кримінального провадження.

Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого його знищення, відчуження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, клопотання слід задовольнити та накласти запитуваний арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000019 від 03.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку житла 18.01.2023 у ОСОБА_5 , а саме на банківську картку АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1