Справа № 301/264/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження, що внесене 16 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

16 січня 2021 року біля 11:50 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0253, що в селі Заріччя, урочище «Відраш», побачив автомобіль марки ВАЗ 212140, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, біля якого знаходився громадянин ОСОБА_5 , який проводив заміри вказаної земельної ділянки, яка належить ОСОБА_6 , мешканці с. Заріччя, з яким в ОСОБА_4 , виникла суперечка, в ході якої останній, на грунті неприязних відносин, які виникли в ході суперечки, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету наживи, відкрито, схопив геодезичний пристрій марки «Trimble», який знаходився на сидінні автомобіля марки ВАЗ 212140, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії стали явними для оточуючих, утримуючи при собі викрадене майно та розуміючи, що його злочинні дії викриті власником майна, незважаючи на це та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вказаний пристрій відніс до себе додому, що за адресою: АДРЕСА_1 , отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.
Такими своїми діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 19.01.2021 на загальну суму 22517 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину не визнав.
Не зважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повністю підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , суду показав, що 16.01.2021 біля 11:50 год. він приїхав у с. Заріччя урочище «Відраш» зробити геодезичні заміри земельної ділянки, оскільки це була зима та був сніг і не видно було дороги, то він переїхав через поле на іншу земельну ділянку. Тоді до нього підійшов ОСОБА_4 і запитав навіщо він приїхав і чому переїхав через його пшеницю. Потім ОСОБА_4 схопив геодезичний апарат і відніс до свого трактора, на якому поїхав до себе додому чи на ферму. Він просив повернути йому апарат, оскільки такий є дорогий, але останній на його прохання не реагував. Він не став за ним іти, оскільки там були собаки і не хотів ризикувати, а викликав працівників поліції через 102. Коли приїхали працівники поліції, то він з ними поїхав до ОСОБА_4 додому, де він добровільно надав геодезичний апарат працівникам поліції. Претензій до обвинуваченого немає.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 , 16.01.2021 поралася по двору і побачила автомобіль марки «Нива», який їхав по їх посівах, про що повідомила чоловіку. Після чого чоловік пішов туди, а саме до ОСОБА_5 .. Коли повернувся, то сказав їй, що забрав від ОСОБА_5 якісь вудиці, які поставив біля трактора, чекаючи, що власник їх прийде за ними і заодно переговорять за стоптану землю. Потім приїхали працівники поліції із ОСОБА_5 , який почав грубіянити. Вказану землю вони обробляють, як юридична особа ФГ «Відраш». Своїми діями ОСОБА_5 завдав їхній фірмі шкоду на 60 000 гривень.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що в той день він поїхав із ОСОБА_5 в с. Заріччя робити заміри земельної ділянки. Ожоганич на автомобілі переїхав через поле. Коли він відійшов покурити, то побачив, що обвинувачений приїхав на тракторі і забрав пристрій від потерпілого і поїхав. Потім приїхали працівники поліції.
Також вина ОСОБА_4 у вчиненому злочині стверджується наступними письмовими доказами по справі:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.01.2021, згідно якого заявник ОСОБА_5 заявив, що 16.01.2021 біля 11:50 год. в с. Заріччя, урочище «Відраш», невідома особа чоловічої статі відкрито заволоділа «прибором для GPS вимірювання координат марки «Trimble» (том.1 а.с.140-142);.
- протоколом огляду місця події від 16.01.2021 та фототаблицею до нього, згідно з яким було оглянуто земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0253 на якій наявні сліди від колес транспортоного засобу (том.1 а.с.144-148);.
- заявою-розпискою ОСОБА_4 від 16.01.2022, згідно якої ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції пристрій для обміру земельної ділянки на місцевості марки Trimble, який він особисто взяв від особи чоловічої статі, яка намагалася здійснити вимірювання на суміжній земельній ділянці, на яку останній пройшов по посівах озимої пшениці його земельної ділянки, яка знаходиться в оренді ФГ «Відраш» (том.1 а.с.149);
- протоколом огляду місця події від 16.01.2021 та фототаблицею до нього, згідно з яким було оглянуто територію домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду ОСОБА_4 було запропоновано добровільно видати пристрій марки «Trimble» для вимірювання земельної ділянки, на що останній погодися та у присутності понятих добровільно видав пристрій для вимірювання (том.1 а.с. 150-154);.
- цивільно-правовим договором № 001/21 від 04.01.2021, згідно якого ОСОБА_5 мав зробити топографо-геодезичну зйомку земельної ділянки в с. Заріччя,, урочище «Відраш» (том.1 а.с.171-172);.
- згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Ріалті-О» від 16.01.2021, вартість геодезичного пристрою марки «Trimble» становить 22517,00 гривень. (том.1 а.с.175-177);
- дослідженим у судовому засіданні відеозаписом до протоколу огляду місця події від 16.01.2021, що за адресою с. Заріччя,, урочище «Відраш», з якого вбачається, як ОСОБА_4 дійсно заволодів геодезичним пристроєм та не хотів такий повертати навіть після приїзду працівників поліції і тільки через деякий час вказаний пристрій віддав (том.1 а.с.155).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні суду показав, що 16.01.2021 коли порався по господарству, то йому дружина сказала, що поїхав автомобіль по їх полю, де засіяна пшениця. Тоді він сів до трактора та поїхав до автомобіля, підійшовши до такого постукав у дверці вказаного автомобіля. ОСОБА_5 відкрив дверці, вийшов із-за керма, і він у нього запитав навіщо той поїхав пшеницею, коли там є дорога. Побачивши, що із сидіння зсунулися якісь вудиці замотані у куртку, він вирішив такі забрати та сказав Ожоганичу, щоб той прийшов до нього і вони поговорять, на що останній відповів, що тоді викликає поліцію. Потім приїхали працівники поліції і він віддав взяте. Він дізнався, що це геодезичний пристрій тільки після приїзду працівників поліції і відразу такий віддав їм. Наміру заволодіти чи реалізувати такий він не мав.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Суд критично оцінює посилання сторони захисту на відсутність корисливого мотиву та мети наживи у діях ОСОБА_4 , оскільки такі спростовуються безпосередньо дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_4 знав, що викрав саме геодезичний пристрій, і після приїзду працівників поліції, обвинувачений не хотів віддавати вказаний пристрій, зазначивши, що потерпілий «перерив його земельну ділянку» і йому завдані збитки, а тому такий пристрій відібрав з метою відшкодування завданих збитків.
Також суд оцінює критично покази обвинуваченого ОСОБА_4 та як намагання уникнути відповідальності, що наміру заволодіти чи реалізувати геодезичний пристрій не мав, так як такі повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема показами потерпілого, який просив ОСОБА_4 повернути геодезичний пристрій, бо такий є дороговартісним, але останній на його прохання не реагував та заволодівши таким зник з місця події і повернув вказаний пристрій тільки після приїзду поліції.
Відкритий характер викрадення майна підтверджується також тим, що потерпілий відразу після пограбування звернувся до поліції.
Крім того, про умисел обвинуваченого на вчинення грабежу свідчить також і поведінка самого обвинуваченого одразу після скоєння злочину, а саме, те, що він зник з місця злочину, що підтверджується показами потерпілого, свідка ОСОБА_8 та і самого обвинуваченого.
При вирішенні питання щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого при заволодінні геодезичним пристроєм суд враховує роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно з якими предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, цінні метали, цінні папери тощо, а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія.
У пункті 3 зазначеної Постанови роз`яснено, що грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Отже, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.
Посилання сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 вини у вчиненні даного злочину повністю спростовуються доказами, що були досліджені безпосередньо у судовому засіданні, а тому суд розцінює їх, як намагання уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони не узгоджуються з дослідженими доказами.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт:
Вчинення ОСОБА_4 відкритого викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України;
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.
Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, є раніше не судимим, одружений, пенсіонер.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити мінімальну міру покарання в межах санкцій частини 1 статті 186 КК України, у виді мінімального штрафу, оскільки такий є пенсіонером та має постійний дохід. Враховуючи особу обвинуваченого, який є пенсіонером, то покарання у виді громадських та виправних робіт йому не можуть бути призначені. Підстав для призначення більш суворого виду покарання, з числа передбачених за вчинений злочин, не має.
Суд на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, якою передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року, та з урахуванням того факту, що ОСОБА_4 є особою похилого віку, пенсіонером, вважає за можливе призначити штраф із розстрочкою виплати рівними частинами по 3090,91 грн. щомісячно на строк 11 місяців.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.
Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, із розстрочкою виплати рівними частинами по 3090,91 грн. щомісячно на строк 11 місяців.
Речові докази:
- геодизичний пристрій для здійснення вимірювання координат в натурі марки «Trimble», який переданий на зберігання ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 ;
- сліди протектора шини (колеса), за зовнішніми ознаками схожі на сліди від протектора шини (колеса) трактора, які поміщено до картонної коробки коричневого кольору, опечатано биркою з відповідним надписом і підписами понятих та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1