Провадження №1-кп/523/462/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

12.12.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005672 від 24.08.2016р. щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грейгове Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, засновника фермерського господарства, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.08.2016р., в вечірній час, ОСОБА_8 перебуваючи біля будинку №159, розташованого по просп. Добровольського в м. Одесі, незаконно придбав шляхом знахідки, пістолет марки «ZORAKI» і 14 патронів до нього, та розуміючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, став зберігати їх при собі, без передбаченого законом дозволу.
24.08.2016р., приблизно о 02год. 30хв., Дзюба рухаючись на своєму автомобілі марки «Ssang Yong Rexton», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по просп. Добровольського в м. Одесі, був зупинений працівниками поліції за керування вищевказаним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та при складанні протоколу щодо нього про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, останніми було виявлено та вилучено вищевказаний пістолет та патрони, які він зберігав без передбаченого законом дозволу. Відповідно до експертизи, виявлений та вилучений у Дзюби пістолет являється нестандартною, переробленою, короткоствольною, гладкоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «ZORAKI - MOD. 914 - S» № НОМЕР_2 , калібру 9мм Р.А., наданий на дослідження пістолет раніше являвся стартовим (шумовим) пістолетом, виготовлений промисловим способом, в конструкцію якого саморобним способом, внесені конструктивні зміни у вигляді видалення запобіжного елементу з каналу ствола (металевої заглушки) та перекриття газовідвідного отвору в каналі ствола, в результаті чого, з`явилась можливість проводити постріли патронами травматичної дії калібру 9 мм Р.А. та патронами роздільного спорядження, які складаються з шумових патронів калібру 9 мм Р.А., та круглих метальних снарядів (свинцевих куль, картечі) діаметром 6,2 мм, вагою 1,35гр., в результаті чого, наданий пістолет являється нестандартною, переробленою, короткоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом, калібру 9 мм Р.А.; даний пістолет на час дослідження до стрільби придатний; 14 (чотирнадцять) патронів являються боєприпасами, патронами калібру 9мм Р.А., виготовлені промисловим (кустарним) способом невстановленого виробника, шляхом переспорядження капсульованих гільз шумових патронів виробництва Туреччини, із використанням мисливського пороху та куль з твердої гуми, виробник яких невідомий, вказаними патронами можливе проведення пострілів з виявленого та вилученого пістолету «ZORAKI», в зв`язку з внесеними конструктивними змінами у вигляді видалення запобіжного елементу з каналу ствола (металевої заглушки) та перекриття газовідвідного отвору в каналі ствола.
В судовому засіданні, Дзюба повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що Дзюба в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина Дзюби у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України - носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання Дзюбі, суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа Дзюби, який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, одруженого, маючого на утриманні дружину та малолітню дитину 2008 року народження, військовослужбовця ЗСУ, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, проходження служби у лавах ЗСУ.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу Дзюби, який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, одруженого, маючого на утриманні дружину та малолітню дитину 2008 року народження, військовослужбовця ЗСУ, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання своєї вини, проходження служби у лавах ЗСУ та відповідно відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкцією ч.1 ст.263 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого Дзюбу.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_8 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 879,60гривень за проведення експертних досліджень - стягнути із ОСОБА_8 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: пістолет, гільзи та патрони - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1