Справа №484/913/23
Провадження № 1-кп/484/189/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська Миколаївської області кримінальне провадження №0000700 від 07.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Подільськ (стара назва м. Котовськ) Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, пенсіонера, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

за відсутності потерпілої - ОСОБА_6 (згідно заяви),

ВСТАНОВИВ:

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 (зі змінами і доповненнями) містить загальне поняття учасників дорожнього руху, а саме - "Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин".

Згідно із частиною п`ятою цієї ж статті Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону і стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.10.2022 о 07:00 год. ОСОБА_3 керував на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 23.12.2008, технічно справним мопедом "Rocket XT 50-10", без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_2 , сірого кольору, на якому рухався у світлу пору доби по прямій та горизонтальній ділянці проїзної частини, за відсутності атмосферних опадів та явищ, які погіршують видимість, в межах правої смуги руху асфальтобетонного, сухого та чистого, без пошкоджень, покриття проїзної частини по вул. Василя Молокова в м. Первомайськ Миколаївської області, зі сторони вул. Одеська в напрямку вул. Гвардійська, зі швидкістю 30 км/год., яка не перевищувала допустиму швидкість в умовах населеного пункту, наближаючись до магазину "А.В.С.", який розташований з правої сторони по ходу його руху по вул. Василя Молокова, 42, м. Первомайська Миколаївської області.

Перебуваючи за кермом вказаного мопеда, рухаючись у зазначений час та в зазначених погодних і дорожніх умовах, ОСОБА_3 , діючи з необережністю, проявляючи злочинну недбалість та крайню неуважність, не стежачи належним чином за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, яка полягала у виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вийшла на проїзну частину та рухалася справа-наліво по відношенню до напрямку руху мопеда, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування, та на вказаній ділянці проїзної частини дороги допустив наїзд на вказаного пішохода керованого ним мопеда.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому скроневої кістки, лівої ключиці, перелом 4-ого ребра зліва, забій головного мозку.

Своїми діями ОСОБА_3 грубо та умисно порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху України: п. 1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; пп. "б" п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

Отже, через необережність у виді злочинної недбалості, умисно та грубо порушуючи зазначені вимоги Правил дорожнього руху України, ОСОБА_3 не передбачав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, однак повинен був і міг їх передбачити. При цьому причин технічного характеру, які б перешкоджали йому дотримуватись вказаний вимог Правил дорожнього руху України, не існувало.

Допущене водієм ОСОБА_3 грубе порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому, кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

10.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000700 між прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , отримавши добровільну згоду потерпілої ОСОБА_6 , за ініціативою обвинуваченого укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину. Шкода, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України добровільно відшкодована потерпілій ОСОБА_6 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. Також, сторони дійшли висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України. ОСОБА_3 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на проведення судових інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю 10.1 "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" в розмірі 1887,80 грн., за експертною спеціальністю 10.2 "Дослідження технічного стану транспортних засобів" в розмірі 1510,24 грн., за експертною спеціальністю 10.4 "Транспортно-трасологічні дослідження" в розмірі 1510,24 грн., а всього в розмірі 4908,28 грн., які підтверджені документально, на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000700, між прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю 10.1 "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" в розмірі 1887,80 грн., за експертною спеціальністю 10.2 "Дослідження технічного стану транспортних засобів" в розмірі 1510,24 грн., за експертною спеціальністю 10.4 "Транспортно-трасологічні дослідження" в розмірі 1510,24 грн., а всього в розмірі 4908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) грн. 28 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мопед марки "Rocket XT 50-10" без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_2 , сірого кольору, який згідно постанови слідчого від 07.10.2022р. визнано речовим доказом та передано на зберігання на майданчик тимчасового тримання автотранспорту Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, за адреосю: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Київська, 79-Б - повернути ОСОБА_3 як законному володільцю.

У разі невиконання угоди про примирення прокурор і потерпілий мають право звернутися до суду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

СУДДЯ: