УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/309/22

Провадження № 1-кп/568/31/22

07 грудня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінальному провадженні №0000157 (від 20.12.21р.) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаї-Лев`ятинські, Дубенського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
20.12.2021 р. о 17 год. ОСОБА_4 перебуваючи поряд з господарством за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_7 , переконавшись, що його дії не будуть помічені іншими особами, скориставшись тимчасовою відсутністю власника господарства, проник на територію вказаного господарства, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав алюмінієву бочку, ємністю 250 л., вагою 75,5 кг, вартістю 2265 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у приміщення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав, пояснення надати не зміг.

Законний представник ОСОБА_5 пояснила, що син ОСОБА_4 хворіє, але в побуті слухняний та виконує її вказівки.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_4 просила застосувати до обвинуваченого примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши докази наявні в матеріалах кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, підтверджується письмовими доказами, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_7 щодо притягнення до відповідальності особи, яка вчинила крадіжку 20.12.2021 р.;

- протоколом огляду місця події від 20.12.2021 р., яким зафіксовано огляд гужової підводи, виявлення та вилучено речові докази - бочку та гужову підводу;

- протоколом огляду місця події від 21.12.2021 р., яким зафіксовано загальну обстановку на місці вчинення суспільно-небезпечного діяння, виявлено та вилучено речові докази - один гіпсовий знімок;

- протоколом огляду місця події від 23.12.2021 р., яким зафіксовано огляд алюмінієвої бочки;

- протоколом огляду місця події від 20.01.2022 р.;

- протоколом допиту потерпілого від 31.01.2021 р.

- висновком експерта № СЕ-19/118-22/71-ТР від 12.01.2022 р., яким встановлено, що слід низу взуття, який вилучено під час огляду місця події 21.12.2021 р., залишений підошвою черевика чорного кольору на ліву ногу, який вилучено у ОСОБА_4

- протоколом допиту свідка від 24.12.2021 р.

Враховуючи сукупність наведених обставин даного кримінального провадження, надані стороною обвинувачення докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно довідки КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської ради №14 від 11.01.2022 року ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра з 13.07.1998 р. Діагноз F-07.2.

Із висновку судово-психіатричного експерта №154 від 07.06.2022 року вбачається, що на час проведення експертизи, ОСОБА_4 страждає вродженим недоумством у формі розумової відсталості в ступені вираженості дебільності з емоційно-вольовими розладами, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 в тимчасовому хворобливому стані не перебував, також страждав вродженим недоумством у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами, не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними. За своїми психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Таким чином, під час судового розгляду встановлена неосудність ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і в теперішній час.

Відповідно до приписів частини першої статті 18, частин першої, другої статті 19 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа. Осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки; до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За визначенням статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; 3) які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд, зокрема, може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (пункт 2 частини першої статті 94 КК України).

Згідно з частиною третьою статті 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що мало місце суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення та на даний час не здатен усвідомлювати свої дії і керувати ними, за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечних діянь він потребує застосування примусових заходів медичного характеру. А тому, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, суд дійшов до висновку, що слід застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Питання щодо речових доказів суд вирішує за вимогами статті 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачено, а тому витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.512, 513 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаї-Лев`ятинські, Дубенського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази:

- алюмінієву бочку емкістю 1,5 куба - залишити власнику;

- взуття ОСОБА_4 , поміщене в спеціальний пакет експертної служби МВС № 4137999 -знищити;

- картонну коробку із вмістом сліду низу взуття, який вилучений 21.12.2021 р. - знищити

Судові витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1