Справа № 468/1006/22-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

13.02.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000260 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 31.01.2022 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався.

25.02.2022 року старший солдат ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений до військової частини НОМЕР_1 , де 27.02.2022 року був зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду командира відділення управління командира дивізіону взводу управління 37 гаубично-самохідного дивізіону.

29.05.2022 року о 10.00 год. старший солдат ОСОБА_3 , діючи умисно протиправно з метою тимчасового ухилення від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану самовільно залишив місце несення військової служби у тиловому пункті управління військової частини НОМЕР_1 , який тимчасово дислокувався в АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза межами місця несення служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення військової служби, до 15.00 год. 25.08.2022 року, коли ОСОБА_3 добровільно з`явився до відповідного підрозділу Державного бюро розслідувань.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 5 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_3 визнав повністю та відмовився від надання показань.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується комплексом досліджених в суді доказів.

Згідно з витягом з наказу від 27.02.2022 року №44 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на відповідну посаду у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до доповіді від 29.05.2022 року №1079 та акту службового розслідування від 09.06.2022 року - військовослужбовець ОСОБА_3 29.05.2022 року самовільно залишив підрозділ військової частини НОМЕР_1

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 25.08.2022 року останній добровільно з`явився до ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві та повідомив про себе, як про особу, яка самовільно залишила місце служби 29.05.2022 року.

Таким чином описані вище обставини вказують на доведеність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який за місцем служби характеризується позитивно, брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, характер вчиненого ним кримінального правопорушення, що віднесений до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, відносно нетривалий період самовільного залишення служби.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, суд визнає його з`явлення із зізнанням, без якого завершення протягом розумних строків досудового розслідування даного кримінального провадження було б ускладненим з врахуванням того, що в реєстрі матеріалів кримінального провадження відсутні відомості про розшук ОСОБА_3 , також обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає вказані в обвинувальному акті в якості таких, які пом`якшують покарання обвинуваченого, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого його участь у 2019 році у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

З врахуванням наведених обставин, при наявності обставин, які пом`якшують та за відсутності обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням позиції прокурора щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, з врахуванням виключно позитивної характеристики обвинуваченого за місцем служби, відповідно до якої він також брав участь в АТО в 2015 році, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання і доцільність застосування ст.75 КК України, ухваливши звільнення його від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням підтверджується тим, що на час вчинення ним даного кримінального правопорушення ст. 75 КК України не містила заборони на звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, які засуджені за ст. 407 КК України. Натомість відповідно до ч.2 ст. 4, ч.2 ст. 5 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

Суддя