Провадження № 1-кп/727/115/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю: сторін кримінального судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 м. Чернівці клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

Справу передано на розгляд судді, в порядку визначеному ст. 35 КПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.12.2021 року наведене вище кримінальне провадження призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.02.2022 року оголошено в розшук ОСОБА_4 . Надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Справу провадженнями зупинено. 08.11.2022 року провадження поновлено.

08.11.2022 року в суд доставлений на виконання вказаної ухвали суду обвинувачений ОСОБА_4 , затриманий в м. Чернівцях.

В обґрунтування заявленого клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилався на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.

Вказує, що ОСОБА_4 було пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Зазначає, що до ОСОБА_4 неодноразово було застосовано примусові приводи та в подальшому його було оголошено в розшук.

Посилається в клопотанні на те, що відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та які виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і такі, що зумовлені необхідністю запобіганням спробам - переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та передбаченого у разі засудження суворого покарання; - незаконно впливати на свідків та запобіганню перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчиненню нових кримінальних правопорушень. Просить, клопотання задовольнити та не застосовувати до ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Заслухавши доводи сторони обвинувачення прокурора, думку обвинуваченого який заперечував проти клопотання прокурора і вважав, що відносно нього слід обрати запобіжний ахід у вигляді домашнього нічного арешту,, суд зважає на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України.

Відповідно до статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною першою статті 318 КПК України визначено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з пунктом 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом.

Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення у справах «Бараона проти Португалії», 1987 рік; «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік). Окрім наведеного, судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.12. 2021 року наведене вище кримінальне провадження призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.04.022р. справу відносно ОСОБА_4 призначено до судового розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.02.2022 року оголошено в розшук ОСОБА_4 Надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, ОСОБА_4 неодноразово в судові засідання призначені до розгляду судом справи не з`являвся, і до нього було застосовано примусові приводи, зокрема, на підставі відповідних ухвал Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.01.2022р та 25.04. 2022 року.

Прокурором Гаврилаш (зміна прізвища на ОСОБА_5 в суд було подано клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з оголенням ОСОБА_4 в розшук. 08.11. 2022 року в суд доставлений ОСОБА_4 , затриманий в м. Чернівцях.

Частиною 1 статті 186 КПК України визначено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання. Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особу оголошено в будь-якому з видів розшуку (державному, міждержавному, міжнародному).

Статтею 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ратифікованої Україною 10.11.1994, у редакції від 21.01.2006, визначено, що договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, серед іншого, зокрема - складання і пересилання документів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, а також шляхом вручення документів.

В силу наведеного вище та п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, належним чином здійснено судом судовий контроль та дотримання судової процедури, за якої ОСОБА_6 не був підданий необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтею 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується, тощо.

Законодавцем визначено, щодо обґрунтованості підозри, суд зобов`язаний встановити під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з рішенням ЄСПЛ (за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року), по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри…». Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України; є ризики, визначені вимогами ст. 177 КПК України. Зокрема, із врахуванням досліджених матеріалів щодо особи обвинуваченого, ОСОБА_4 пред`явлено обгрунтовану підозру у вчиненні вказаного злочину; достовірно установлено його неодноразові неявки в судові засідання без поважних причин; на думку суду ризик - повторного переховування ОСОБА_4 від суду є дієвим і реальним; ризик впливу у разі перебування на волі на свідків також є дієвим, оскільки ОСОБА_4 були відкриті матеріали кримінального провадження, він ознайомлювався з матеріалами справи (протоколами допиту свідків, з зазначенням адреси місця їх проживання) та реальним є і ризик вчинення іншого (нового) кримінального правопорушення обвинуваченим, зважаючи на відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, наявність не знятої і не погашеної судимості. А отже, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання вказаних ризиків. Судом, при цьому, не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування під вартою обвинуваченого за станом здоров`я, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, наведену вище практику Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном дії до 06.01.2023 року, в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України, в задоволенні клопотання обвиунваченого відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою особи, не може перевищувати шістдесяти днів.

Відносно ОСОБА_4 раніше запобіжний захід не обирався.

Відповідно до п.3 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, слід визначити кожному з обвинувачених альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 176-178, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, суд,- ПОСТАНОВИВ:

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185КК України, терміном дії до 06 січня 2023 року.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . обов`язків, визначених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 24.810 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

Одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області

Код

Банк: Держказначейська служба України, м. Київ

Код банку отримувача: 37567646

Рахунок: UA0008745. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 06.01.2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор». Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В задоволенні клопотання обвиунваченого ОСОБА_4 про застосування відносно нього запобіжного щзаходу у вигляді нічного домашнього арешту - відмовити.

Копію ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор - для виконання.

Ухвала суду підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом семи діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано в нарадчій кімнаті 08.11. 2022 року.

Суддя ОСОБА_1