Справа № 204/3983/23
Провадження № 1-кс/204/1063/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю законного представника ОСОБА_5

за участю підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2023 року до суду надійшло клопотання начальника відділення СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000182, яке розпочато 14.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України. 16 березня 2023 року про підозру у скоєнні вказаного злочину повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.03.2023, близько 18 години знаходився на відкритій ділянці місцевості поруч із магазином «Маяк», розташованим поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , разом із своїми знайомими: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітніми ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7 . В зазначений час до вказаних осіб підійшов їх спільний знайомий ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у якого з неповнолітнім ОСОБА_6 раніше склались особисті неприязні стосунки внаслідок того, що ОСОБА_6 робив образливі висловлювання на адресу їх спільної знайомої ОСОБА_15 . Побачивши неповнолітнього ОСОБА_6 , який в цей час сидів на лавці, ОСОБА_14 наблизився до нього та завдав ОСОБА_6 одного удару правою рукою в область голови, внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_6 впав з лавки. Коли ОСОБА_6 підвівся з землі, між ним та ОСОБА_14 стала відбуватись словесна сварка. При цьому у неповнолітнього ОСОБА_6 через зазначені дії ОСОБА_14 виник раптовий умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. У цей же день, тобто 14.03.2023, близько 18 години 05 хвилин, неповнолітній ОСОБА_6 , знаходячись у вищевказаному місці, безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, але не маючи наміру позбавлення його життя, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, на ґрунті раніше виниклих тривалих особистих неприязних стосунків, використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину складаний ніж, який він мав при собі, та утримуючий його у правій руці, наблизився до ОСОБА_14 та завдав вказаним ножем одного удару в область грудної клітини зліва, внаслідок чого спричинив йому наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч, гемопневматоракс, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння. Обґрунтованість повідомленої неповнолітньому ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: Протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , які є очевидцями події; Протоколом допиту в якості свідка матері підозрюваного ОСОБА_5 ; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ; Протоколом огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 15.03.2023, в ході якого виявлений та вилучений складаний ніж; Протоколом огляду, під час якого вилучено відеозапис ділянки місцевості біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_9 » у ФОП ОСОБА_17 ; Довідкою від 15.03.2023 виданою КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» Покровської міської ради Донецької області з діагнозом ОСОБА_14 ; Протоколом допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 . Слід зазначити, що відповідно до вимог КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу у вказаному кримінальному провадженні безпосередньо подаються до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, оскільки місцем розташуванням Покровського районного управління поліції, є Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика,7. Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України № 1/0/9-22 від 06.03.2022, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно неповнолітнього підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: Переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику зумовлена тим, що неповнолітній ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з домашнім арештом як запобіжним заходом або відбуванням покарання. Іншими факторами, які свідчать про наявність цього ризику, є відомості, що характеризують особу ОСОБА_6 . Так, останній формально є учнем ПТУ № 2 м. Дніпро, однак, жодного разу не відвідував учбовий заклад, участі у дистанційному навчанні не брав, тобто, грубо порушував учбовий процес, що може бути підставою для виключення його з учбового закладу. ОСОБА_6 будь-якою іншою суспільно-корисною справою не зайнятий, мати ОСОБА_6 працює, графік виходу її на роботу цілодобовий, тобто, мати не в змозі забезпечити повний та надійний контроль за місцеперебуванням, переміщеннями та поведінкою сина. Викладене свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, які могли би бути певною гарантією від його переховування. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність спроб втечі підозрюваного після скоєння злочину, будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику зумовлена тим, що свідками у даному кримінальному провадженні, якими підтверджується причетність ОСОБА_6 до скоєння злочину є його знайомі, в тому числі, неповнолітні. З деякими із свідків підозрюваний підтримує дружні стосунки. Крім того, підозрюваному відомо місце мешкання потерпілого та свідків по кримінальному провадженню, йому відомі місця, де вони спільно проводять час. Отже, у випадку не обрання підозрюваному запобіжного заходу, він матиме можливість впливати на потерпілого, свідків з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, зокрема шляхом посилання на наявну з ними дружбу, вмовляння, погроз, що може призвести до зміни показів свідків у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Крім того, слід зазначити, що покази свідків з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), будуть братись до уваги судом лише ті, які він надасть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто, ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вчинити інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність цього ризику підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , з урахуванням наведеної вище характеристики його особистості, характеру та мотивів скоєного правопорушення, наявності раніше виниклих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_14 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані з насильством. Неможливість застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного пов`язана з тим, що більш м`які запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Таким чином, на думку сторони обвинувачення, наявність вищевказаних ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ст. 177 КПК України, свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти даного клопотання.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики жодним чином не обґрунтовані, тому просив обрати особисте зобов`язання.

Законний представник підтримала позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, у судовому засіданні було встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків, які є його товаришами та потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється неповнолітній ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його неповнолітній вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, відсутність постійного місця роботи, відрахування з училища, враховуючи наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 18 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205, 492 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 18 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 травня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-не залишати в період часу з 18 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;

-утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1