Провадження № 1-кс/761/7188/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000847 від 11.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва поштовим зв`язком надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000847 від 11.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: грошових коштів в сумі 2200 грн, мобільного телефону марки VIVO 1901, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн, зв`язки ключів від квартири, банківських карток на ім`я ОСОБА_4 та паспорт на ім`я ОСОБА_4 - НОМЕР_3 виданий Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві, жіночої сумки «Ronaerdo», пластикового футляру для дисконтних карток, для забезпечення їх зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні №0000847 від 11.03.2023.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000847 від 11.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 09.03.2023 близько 17:50 год. невідома особа, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, з приміщення Михайлівського собору, що за адресою: АДРЕСА_1 , викрала жіночу сумку в якій знаходились: грошові кошти в сумі 2200 грн, мобільний телефон марки VIVO 1901, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн, зв`язка ключі від квартири, банківські картки на ім`я ОСОБА_4 та паспорт на ім`я ОСОБА_4 - НОМЕР_3 виданий Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві, спричинивши матеріальні збитки ОСОБА_4 на загальну суму 7200 грн.

21 березня 2023 року в ході огляду місця події, на підставі заяви про добровільну видачу поданою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у неї було вилучено жіночу сумку «Ronaerdo», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картку банку «АльфаБанк» НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , картку банку «Ощадбанк» НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , зв`язку ключів, пластиковий футляр для дисконтних карток, дисконтні картки у кількості 4 шт, картку киянина зі штрих кодом 86, картку киянина зі штрих кодом 23.

21 березня 2023 року слідчим було винесено постанову про визнання зазначених речей, вилучених в ході огляду місця події, речовими доказами у кримінальному провадженні №0000847 від 11.03.2023

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів для подальшого використання у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на вказане майно, оскільки в інший спосіб це зробити неможливо.

Прокурор ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання направив на електронну пошту заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Крім того, від слідчого у кримінальному провадженні на електронну пошту суду надійшла заява в якій останній вказує, що ним було повідомлено належним чином власника майна про час та дату судового засідання.

Жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, від власника тимчасово вилученого майна до суду не надходило.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність прокурора та власника вилученого майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме грошових коштів в сумі 2200 грн, мобільного телефону марки VIVO 1901, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн, зв`язки ключів від квартири, банківських карток на ім`я ОСОБА_4 та паспорт на ім`я ОСОБА_4 - НОМЕР_3 виданий Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві, жіночої сумки «Ronaerdo», пластикового футляру для дисконтних карток.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як докази у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою збереження речових доказів в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти арешт на грошові кошти в сумі 2200 грн, мобільний телефон марки VIVO 1901, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн, зв`язку ключів від квартири, банківську картку на ім`я ОСОБА_4 та паспорт на ім`я ОСОБА_4 - НОМЕР_3 виданий Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві, жіночу сумку «Ronaerdo», пластиковий футляр для дисконтних карток.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12-б, каб. 304 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, в ході огляду місця події на підставі заяви ОСОБА_5 , про добровільну видачу, а саме:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- картки банку «АльфаБанк» НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , картки банку «Ощадбанк» НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 ;

- зв`язку ключів;

- дисконтні картки у кількості 4 шт.;

- картку киянина зі штрих кодом 86, картку киянина зі штрих кодом 23,

із забороною права на відчуження вищевказаного майна,

- жіночу сумку «Ronaerdo»;

- пластиковий футляр для дисконтних карток,

із забороною відчуження, користування чи розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1