Номер провадження: 11-кп/813/2139/22
Справа № 522/8074/22
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2022 про продовження тримання під вартою

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, раніше судимого:
- 20.04.2006 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.186, ст., 69-70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.07.2007 у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 14.02.2008 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 390 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 30.01.2013 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 , ч.2 ст. 301, ч.2 ст.185, ст. 70, ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією порнографічної продукції, 29.03.2013 здійснив втечу з ВК-14;
- 07.04.2017 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання 18.06.2019 року;
- 21.05.2021 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі.
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 26.12.2022 включно без зміни розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49 620 гривень, обраної згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2022.

Вимоги та доводи апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та зменшити розмір застави у зв`язку з критичним станом здоров`я.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Обвинувачений ОСОБА_7 належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про розгляд апеляційної скарги за своєї участі суду не подавав. В апеляційній скарзі просив повідомити його про результати апеляційного розгляду.
Захисник ОСОБА_8 просила здійснювати апеляційний розгляд у свою відсутність, скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Керуючись приписами ч. 4 ст. 422-1 КПК України, якою передбачено розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, колегія суддів постановила: розглянути апеляційну скаргу у відсутність обвинуваченого та захисника.
Прокурор ОСОБА_6 апеляцій скаргу не підтримав, просив залишити ухвалу суду без змін.

Оцінка Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Згідно ч.ч.1, 2 ,3 ст. 331 КПК України (в редакції, чинній на час розгляду клопотання), під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000524 від 11.05.2022 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Оскаржуваною ухвалою суду ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.12.2022 із залишенням раніше визначеного розміру застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 грн.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд послався на продовження існування ризиків, переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого та свідків.
Не оскаржуючи вказану ухвалу в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений разом з цим просить зменшити розмір застави, посилаючись на непомірність визначеного судом розміру з огляду на його стан здоров`я.

Розглядаючи апеляційну скаргу в заявлених межах, колегія суддів вважає, що ці доводи є безпідставними.
Відповідно до п. 5 ч. 2 , ч. 3 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд встановив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Продовжуючи строк тримання ОСОБА_7 під вартою суд залишив раніше визначений розмір застави як альтернативного запобіжного заходу - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн., який є мінімальним для вказаної категорії злочинів.
КПК України не передбачає можливість визначення застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі, нижче від найнижчої межі, встановленої ч.5 ст. 182 цього Кодексу, тому апеляційні вимоги обвинуваченого про зменшення цього розміру є безпідставними.
Доводи захисника, викладені у заяві від 15.11.2022 про можливість застосування до ОСОБА_7 меш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неприйнятними з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є таким, який застосовується у виключних випадках, тобто, коли застосування більш м`якого запобіжного заходу може завадити виконанню завдання кримінального провадження.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні в умовах воєнного стану тяжкого злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України за попередньою змовою групою осіб, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому є достатнім мотивом та підставою для нього переховуватися від суду.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Є обґрунтованим висновок суду про ризик продовження вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень зважаючи на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі й за тяжкі умисні корисні злочини та з 2013 року переважно перебуває у місцях позбавлення волі, що однозначно вказує на ризик продовження ним злочинної діяльності, в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419, 422-1 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Залишити без змін ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2022 про продовження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 26.12.2022 включно із залишенням раніше визначеного розміру застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4