Справа №454/3124/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2022 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Сокалі в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000266 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньо-спеціальної, раніше не судимого, непрацюючого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України,

безпосередньо після вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 у невстановлений органом досудового розслідування час та у невстановленому органом досудового розслідування місці надав свої анкетні дані невстановленій органом досудового розслідування особі (особам), яка із внесенням реквізитів «Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради», у в невстановлений органом досудового розслідування час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки та інших засобів, виготовила підроблений офіційний документ - пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 від 30.03.2020р. на ім`я « ОСОБА_3 », внісши до такого завідомо недостовірні відомості про призначення обвинуваченому пенсії на підставі ІІІ групи інвалідності загального захворювання, на який нанесла печатку з написом «Білгород-Дністровська міська рада Одеської області». В той же час, ОСОБА_3 не перебуває на обліку в Управлінні соціальної політики населення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та не отримує жодних видів допомоги.

Також, 05.10.2022р. в с.Угринів Червоноградського району Львівської області ОСОБА_4 під час проходження прикордонного контролю в міжнародному пункті пропуску для пішохідного переходу «Угринів Долгобичув», умисно з метою уникнення від призову на військову службу за загальною мобілізацією у зв`язку з введення на території України воєнного стану, будучи особою, яка підлягає загальній мобілізації, надав працівнику ДПСУ ОСОБА_5 завідомо підроблений документ пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 від 30.03.2020р. на ім`я « ОСОБА_3 » з недостовірними відомостями про те, що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи, в якому були проставлені реквізити та печатка «Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради» та підпис начальника даного управління. Таким чином, обвинувачений використав завідомо підроблені документи.

Прокурор одночасно з обвинувальним актом подав клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_6 подав заяву, в якій беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних проступках, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженнями його права на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Оцінка суду

Відповідно до положень ч.2 ст.381 ч.2, 3 ст.382 КК Уркаїни, суд не досліджує докази на підтвердження встановлених обставин. Суд зазначає встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи зазначене в заяві визнання винуватості обвинуваченим та усвідомлення того, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, співставивши таке визнання із встанволеними органом досудового розслідування обставинами, приймаючи до уваги те, що ці обставини ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа та за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такий документ і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його подальшого використання.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкції ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України передбачають альтернативну міру покарання.

Також, суд враховує:

ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із статтею 12 КК України, є кримінальними проступками;

наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень;

особу винного, його вік, матеріальний стан та стан здоров`я;

наявність постійного місця проживання;

обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та обмеження волі за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України в межах санкцій цих статей, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, які відповідно до ч.3 ст.72 КК України підлягають самостійному виконанню, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень в майбутньому.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд також визнає за доцільне застосувати щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, оскільки доходить висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 :

- визнати винуватим за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн.;

- визнати винуватим за ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.3 ст.72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. та покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік підлягають до самостійного виконання.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 від 30.03.2020р. на ім`я « ОСОБА_3 » - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1