Справа № 274/1543/23 Провадження № 1-кс/0274/309/23
УХВАЛА

іменем України

20.03.2023 м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000375 від 09.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно належне ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (прож. АДРЕСА_1 ), виявлене та вилучене 09.03.2023 під час ОМП у приміщенні «Приймальня громадян», яке знаходиться у Бердичівському РВП ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Героїв України, 67, м. Бердичів а саме: пластикову картку «monobank» НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «IPhone 11» серійний номер НОМЕР_2 у корпусі білого кольору, пам`ять 64 ГБ IMEI1: НОМЕР_3 , з сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 з силікованим чохлом рожевого кольору, які поміщені до спец. пакету №7324951; грошові кошти купюрами по 500 грн. в кількості 100 штук та купюрами 200 грн. в кількості 35 штук, з родовими ознаками кожної купюри: купюра №1 в сумі 200 грн з номером АС0106865, купюра №2 в сумі 200 грн. з номером Г30849706, купюра №3 в сумі 200 грн з номером ГВ9389701, купюра №4 в сумі 200 грн. з номером ВЗ6134704, купюра №5 в сумі 200 грн з номером АН5771136, купюра №6 в сумі 200 грн. з номером ВЖ1058591, купюра №7 в сумі 200 грн з номером ВЄ6276136, купюра №8 в сумі 200 грн. з номером ГГ3170761, купюра №9 в сумі 200 грн з номером ВД3446227, купюра №10 в сумі 200 грн. з номером ЄИ4689590, купюра №11 в сумі 200 грн з номером ХБ3404597, купюра №12 в сумі 200 грн з номером УН5809407, купюра №13 в сумі 200 грн з номером ХЕ9644408, купюра №14 в сумі 200 грн з номером УП5063777, купюра №15 в сумі 200 грн з номером ХА2495107, купюра №16 в сумі 200 грн з номером СД4461884, купюра №17 в сумі 200 грн з номером УЙ4783204, купюра №18 в сумі 200 грн з номером ПД9774997, купюра №19 в сумі 200 грн з номером ГИ1231322, купюра №20 в сумі 200 грн. з номером ЕА8103884, купюра №21 в сумі 200 грн з номером УХ4878030, купюра №22 в сумі 200 грн з номером СК0606486, купюра №23 в сумі 200 грн з номером ВЄ8519337, купюра №24 в сумі 200 грн з номером ГГ7805213, купюра №25 в сумі 200 грн з номером ВЖ8003646, купюра №26 в сумі 200 грн з номером ВЗ4406261, купюра №27 в сумі 200 грн з номером ЕГ1423415, купюра №28 в сумі 200 грн з номером ХД3761267, купюра №29 в сумі 200 грн з номером ТД5142159, купюра №30 в сумі 200 грн з номером УЄ2310299, купюра №31 в сумі 200 грн з номером ТБ5510189, купюра №32 в сумі 200 грн з номером СЛ7706065, купюра №33 в сумі 200 грн з номером ГЄ1463588, купюра №34 в сумі 200 грн з номером ЄБ2194737, купюра №35 в сумі 200 грн з номером ТГ9595322, купюра №1 в сумі 500 грн з номером УД3340574, купюра №2 в сумі 500 грн з номером АИ7250984, купюра №3 в сумі 500 грн з номером ХЖ9184269, купюра №4 в сумі 500 грн з номером АА0773930, купюра №5 в сумі 500 грн з номером ВЄ7630079, купюра №6 в сумі 500 грн з номером АВ8257877, купюра №7 в сумі 500 грн з номером ЄЕ0090517, купюра №8 в сумі 500 грн з номером ЗВ6624968, купюра №9 в сумі 500 грн з номером АГ1009743, купюра №10 в сумі 500 грн з номером ЗА7655999, купюра №11 в сумі 500 грн з номером СБ3456413, купюра №12 в сумі 500 грн з номером ХД6643822, купюра №13 в сумі 500 грн з номером ХЄ8876368, купюра №14 в сумі 500 грн з номером АИ5967166, купюра №15 в сумі 500 грн з номером УБ0391277, купюра №16 в сумі 500 грн з номером МБ4999419, купюра №17 в сумі 500 грн з номером БВ6568194, купюра №18 в сумі 500 грн з номером ЕЕ0464512, купюра №19 в сумі 500 грн з номером ХЄ1173917, купюра №20 в сумі 500 грн з номером СЖ5685502, купюра №21 в сумі 500 грн з номером УД0431087, купюра №22 в сумі 500 грн з номером МА7384072, купюра №23 в сумі 500 грн з номером ЛИ7330961, купюра №24 в сумі 500 грн з номером ЗЗ6349427, купюра №25 в сумі 500 грн з номером СД0191343, купюра №26 в сумі 500 грн з номером ФЖ6307521, купюра №27 в сумі 500 грн з номером СД2538199, купюра №28 в сумі 500 грн з номером СГ9209581, купюра №29 в сумі 500 грн з номером СЖ1704900, купюра №30 в сумі 500 грн з номером ВИ1096401, купюра №31 в сумі 500 грн з номером ГТ0270574, купюра №32 в сумі 500 грн з номером ФЗ8145776, купюра №33 в сумі 500 грн з номером ВЖ3274919, купюра №34 в сумі 500 грн з номером ЕЖ9337473, купюра №35 в сумі 500 грн з номером ВХ8457948, купюра №36 в сумі 500 грн з номером ХВ9019219, купюра №37 в сумі 500 грн з номером ЕЖ7887074, купюра №38 в сумі 500 грн з номером БТ6750824, купюра №39 в сумі 500 грн з номером ГБ4280956, купюра №40 в сумі 500 грн з номером ВЄ0384510, купюра №41 в сумі 500 грн з номером АЗ9216286, купюра №42 в сумі 500 грн з номером ББ7757838, купюра №43 в сумі 500 грн з номером ЕД6162356, купюра №44 в сумі 500 грн з номером ХЗ1176720, купюра №45 в сумі 500 грн з номером ХЕ0560864, купюра №46 в сумі 500 грн з номером ЄЖ6786146, купюра №47 в сумі 500 грн з номером ХГ6025214, купюра №48 в сумі 500 грн з номером ГВ8165643, купюра №49 в сумі 500 грн з номером АБ0017861, купюра №50 в сумі 500 грн з номером ЕЗ5406479, купюра №51 в сумі 500 грн з номером ЕЗ0938342, купюра №52 в сумі 500 грн з номером СЖ4423892, купюра №53 в сумі 500 грн з номером ЕЖ8736282, купюра №54 в сумі 500 грн з номером ВИ7547284, купюра №55 в сумі 500 грн з номером АГ3256361, купюра №56 в сумі 500 грн з номером ВИ8116372, купюра №57 в сумі 500 грн з номером ЄБ3485096, купюра №58 в сумі 500 грн з номером ЗА4976661, купюра №59 в сумі 500 грн з номером ЕЕ0736524, купюра №60 в сумі 500 грн з номером ХБ7646497, купюра №61 в сумі 500 грн з номером ФБ0219692, купюра №62 в сумі 500 грн з номером ФГ4761493, купюра №63 в сумі 500 грн з номером БВ2049768, купюра №64 в сумі 500 грн з номером АЄ7749692, купюра №65 в сумі 500 грн з номером АД6237408, купюра №66 в сумі 500 грн з номером АЄ7931207, купюра №67 в сумі 500 грн з номером ГА7033487, купюра №68 в сумі 500 грн з номером ХЄ6399044, купюра №69 в сумі 500 грн з номером АЕ2747283, купюра №70 в сумі 500 грн з номером ЄД4953496, купюра №71 в сумі 500 грн з номером БТ5680683, купюра №72 в сумі 500 грн з номером УГ7521926, купюра №73 в сумі 500 грн з номером ВЖ6809997, купюра №74 в сумі 500 грн з номером ГН1316335, купюра №75 в сумі 500 грн з номером ЛЗ1382731, купюра №76 в сумі 500 грн з номером УБ6910747, купюра №77 в сумі 500 грн з номером ХД0744463, купюра №78 в сумі 500 грн з номером МА6264918, купюра №79 в сумі 500 грн з номером ГА6693048, купюра №80 в сумі 500 грн з номером ХД6693121, купюра №81 в сумі 500 грн з номером ЄЖ1106759, купюра №82 в сумі 500 грн з номером ХБ0753645, купюра №83 в сумі 500 грн з номером ЄГ5826017, купюра №84 в сумі 500 грн з номером ЗГ5418048, купюра №85 в сумі 500 грн з номером ЗВ9221132, купюра №86 в сумі 500 грн з номером ЦА6443041, купюра №87 в сумі 500 грн з номером ВЖ3112214, купюра №88 в сумі 500 грн з номером ЦБ1233009, купюра №89 в сумі 500 грн з номером ВА3799638, купюра №90 в сумі 500 грн з номером СБ4103603, купюра №91 в сумі 500 грн з номером ЛД0806356, купюра №92 в сумі 500 грн з номером ЕЖ6741415, купюра №93 в сумі 500 грн з номером СГ5132741, купюра №94 в сумі 500 грн з номером АЗ1521595, купюра №95 в сумі 500 грн з номером ФД8798377, купюра №96 в сумі 500 грн з номером ГБ5213995, купюра №97 в сумі 500 грн з номером ЦА6887943, купюра №98 в сумі 500 грн з номером АН0841772, купюра №99 в сумі 500 грн з номером ЕВ3851766, купюра №100 в сумі 500 грн з номером ХВ5131363.

В обґрунтування клопотання вказує, що до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області 08.03.2023 зі служби «102» надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої у м. Мукачево, Закарпатської області, яка повідомила, що невідома жінка шахрайським способом заволоділа її грошовими коштами в сумі 1800 грн, які остання перерахувала на банківську карту Монабанку, видану на ім`я ОСОБА_5 , з номером НОМЕР_1 . Спілкування із вказаною особою здійснювалось за допомогою мобільного телефону з номером НОМЕР_4 .

Працівниками Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області цього ж дня запрошено для надання інформації до відділу поліції ОСОБА_5 , яка 08.03.2023 прийшла до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області та добровільно передала працівникам поліції майно, а саме: пластикову картку «monobank» № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «ІРhone 11» серійний номер НОМЕР_6 у корпусі білого кольору, пам`ять 64 ГБ ІМЕІ1: НОМЕР_3 , споряджений сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 , з силіконовим чохлом рожевого кольору, які поміщені до спецпакету №7324951; грошові кошти купюрами по 500 грн. в кількості 100 штук та купюрами 200 грн. в кількості 35 штук, які спаковані до спец пакету № 7324952 та вилучені до Бердичівського РВП.

Постановою слідчого пластикову карту "monobank" НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «ІРhоne 11» серійний номер НОМЕР_6 у корпусі білого кольору, пам`ять 64 ГБ ІМЕІ: НОМЕР_3 , споряджений сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 з силіконовим чохлом рожевого кольору, які поміщені до спецпакету №7324951; грошові кошти купюрами по 500 грн в кількості 100 штук та купюрами 200 грн у кількості 35 штук, які спаковані до спец пакету №7324952, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Вищевказане майно має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи викладене, слідчий просить задовольнити клопотання.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Як зазначено у ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.173 КПК України, повинен врахувати, зокрема правову підставу для арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за №0000375 від 09.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Згідно змісту витягу з ЄРДР - 06.03.2023 невстановлена особа, перебуваючи на території Бердичівського району, діючи з метою заволодіння чужими коштами шляхом обману, використовуючи мережу "Інстаграм" та мобільний термінал з номером сім-картки НОМЕР_7 , надавала послуги з ворожіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обманутою, перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_1 гроші в сумі 1800 грн, якими заволоділа невстановлена особа.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.03.2023 ОСОБА_5 добровільно надала пластикову картку «monobank» НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «IPhone 11» серійний номер НОМЕР_2 у корпусі білого кольору, пам`ять 64 ГБ IMEI1: НОМЕР_3 , з сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 з силікованим чохлом рожевого кольору, які поміщені до спец. пакету №7324951; грошові кошти купюрами по 500 грн. в кількості 100 штук та купюрами 200 грн. в кількості 35 штук.

Постановою слідчого пластикову карту "monobank" НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «ІРhоne 11» серійний номер НОМЕР_6 у корпусі білого кольору, пам`ять 64 ГБ ІМЕІ: НОМЕР_3 , споряджений сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 з силіконовим чохлом рожевого кольору, які поміщені до спецпакету №7324951; грошові кошти купюрами по 500 грн в кількості 100 штук та купюрами 200 грн у кількості 35 штук, які спаковані до спец пакету №7324952, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Проаналізувавши клопотання про арешт майна та додатки до нього, суд приходить до висновку, що слідчим у даній справі доведена необхідність накладення арешту на пластикову карту "monobank" НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «ІРhоne 11» серійний номер НОМЕР_6 у корпусі білого кольору, пам`ять 64 ГБ ІМЕІ: НОМЕР_3 , споряджений сім карткою «Київстар» НОМЕР_4 з силіконовим чохлом рожевого кольору з метою забезпечення їх збереження як речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою запобігання їх можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та потреби досудового розслідування виправдовують застосування арешту на це майно.

Водночас, мотивуючи необхідність накладення арешту на вилучені грошові кошти купюрами по 500 грн. в кількості 100 штук та купюрами 200 грн. в кількості 35 штук, слідчий посилається на необхідність збереження речових доказів.

Разом з тим, у клопотанні слідчий не зазначає, яке відношення мають зазначені кошти у сумі 57000 грн до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння коштами у сумі 1800 грн, які обставини кримінального провадження можуть бути підтверджені з використанням цих коштів; якому з критеріїв, передбачених в частині 2 статті 167, частині 1 статті 98 КПК України відповідають вилучені речі; в чому полягає необхідність їх арешту.

Не вбачається цього із доданих до клопотання доказів.

Слідчий суддя також звертає увагу, що при розгляді заяв про втручання держави у здійснення права власності ЄСПЛ спершу розглядає, чи таке втручання здійснювалося для досягнення соціально значущої мети, а також у межах існуючого законодавства. Щодо першого критерію, Суд залишає державі можливість самостійного оцінювання.

Як свідчить аналіз практики ЄСПЛ, найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді - органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під законом Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути доступним (accessible) та передбачуваним (forseable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. Доступність закону означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. Передбачуваність означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі Іатрідіс проти Греції [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі Антріш проти Франції , від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та Кушоглу проти Болгарії , заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар ( серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції , пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти ( наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства , n. 50, Series A N 98).

При здійсненні оцінки правомірності та виправданості допустимих обмежень прав і свобод ЄСПЛ послідовно вирішує чотири групи питань: 1) чи було оскаржуване обмеження (втручання) передбачене законом; 2) чи переслідувало воно одну з легітимних цілей, зазначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини; 3) чи було воно необхідним у демократичному суспільстві ; 4) чи було воно пропорційним до тієї правомірної мети, якої намагалися досягти.

Згідно з вимогами ст.171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити таки захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя оцінює накладення арешту на вказані в клопотанні грошові кошти як нерозумне обмеження права власності в даному кримінальному провадженні, непропорційне переслідуваному суспільному інтересу та таке, що порушує принцип справедливої рівноваги.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на грошові кошти у сумі 57000 грн у даному кримінальному провадженні є неспіврозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що безпосередньо під час розгляду справи, не доведено правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, а також розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у задовленні клопотання у цій частині слід відмовити.

За наведених обставин клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 170-173,175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження майном, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події від 09.03.2023, а саме: пластикову картку "monobank" НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «ІРhone 11» серійний номер НОМЕР_6 у корпусі білого кольору, пам`ять 64 ГБ ІМЕІ1: НОМЕР_3 з сім карткою Київстар НОМЕР_4 з силіконовим чохлом рожевого кольору, що належить ОСОБА_5 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА