Справа № 524/1177/23
Провадження № 1-кс/524/450/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , - прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , - підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчук Полтавської області клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, осіта повна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого 25.02.2023 року в ЄРДР за № 0000508 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді у вказаному кримінальному провадженні із клопотанням, погодженого прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Зазначав, що у кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у повторному незаконному заволодінні транспортним засобом.

В обґрунтування клопотання, слідчий вказав, що 25.02.2023 року приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи біля будинку № 18 по вул. Перемоги в м. Кременчуці, побачив мотоцикл марки «Дніпро МТ 10-36» з рамою чорного кольору, позначення двигуна « НОМЕР_1 » , д.н.з. НОМЕР_2 , у якого виник прямий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння даним транспортним засобом, який належить на праві власності ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слідчий вказував, що реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна,ОСОБА_4 , розуміючи, що він не мав а ні дійсного, а ні уявного права на користування транспортним засобом мотоциклом марки «Дніпро МТ 10-36» з рамою чорного кольору, позначення двигуна « НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що діє непомітно для оточуючих, повторно, підійшов до вказаного транспортного засобу та шляхом вільного доступу заволодів ним, а саме покотив його в невідомому напрямку. У подальшому ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився вказаним мотоциклом на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 10000 грн. 00 коп.

Таким чином, внаслідок своїх умисний протиправних дій, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий посилався на те, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними в провадженні доказами, зокрема:

- протоколом огляду ділянки місцевості неподалік від буд. АДРЕСА_3 та вилучення сліду низу взуття; Протоколом огляду ділянки місцевості неподалік від буд. АДРЕСА_4 та вилучення мотоциклу марки «Дніпро МТ 10-36» з рамою чорного кольору позначення двигуна: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 ; - показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; - протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; - речовими доказами у вигляді мотоциклу марки «Дніпро МТ 10-36» з рамою чорного кольору позначення двигуна: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 та сліду низу взуття, вилучених при огляді місць події.

25.02.2023 року о 16 год 40 хв ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.02.2023 року.

26.02.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Слідчий просив застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, зазначивши, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, не можливо зважаючи на наявність ризиків, передбачених ч.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Слідчий з посиланням на наявність вказаних у клопотанні перелічених доказів, які за його висновком доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, вважає, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення та ризиків, зокрема що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його його захисника, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні поставленого йому у вину вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» встановлено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, у п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» визначено, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Наведені факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 289 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У клопотанні та доданих до нього документах слідчим, а також прокурором у судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 поставленого йому у вину кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор у відповідності до ст. 177, 178 КПК України навели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження пояснень та матеріалів, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, враховуючи особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, відсутності ознак стійкого зниження працездатності, оскільки не має ознак інвалідності, не перебуває на обліку у медичних та/або лікувальних закладах станом на час вчинення поставленого йому у вину кримінального правопорушення та розгляду клопотання, його сімейний стан, зокрема, що є неодруженим,не має малолітніх та/або неповнолітніх дітей на утриманні, враховуючи що підозрюваний має зареєстроване та фактичне місце проживання, відсутності інформації за зареєстрованим місцем проживання та скарг за зареєстрованим та фактичним місцями проживання, не має постійного місця роботи, раніше судимого, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, який може переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а звідси, неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту фактичного затримання.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного на даний час унеможливлює його перебування під вартою, до суду не надано.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 фактично затримано 25.02.2023 року о 13 год. 00 хв., як підозрюваний пояснив у судовому засіданні, що не було спростовано прокурором, а не 25 лютого 2023 року о 16 год 40 хв, як зазначено у протоколі затримання, а звідси строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У п.2 ч.5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини та беручи до уваги матеріальний і сімейний стан ОСОБА_4 , ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також те що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, слідчий суддя визначає заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2023 р. - 2684 грн.), що становить 107360 грн. 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того слідчий суддя вважає за необхідне повідомити прокурора Полтавської області щодо необхідності вжиття заходів перевірки пояснень підозрюваного про застосування до нього непередбачених заходів фізичного впливу при затриманні 25 лютого 2023 року, які він надав у судовому засіданні.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193-197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстрованого 25 лютого2023 року в ЄРДР за № 0000508 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, задовольнити.

Застосувати (обрати) стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який не може перевищувати 60 (шістдесят) діб, строк запобіжного заходу який обчислювати з часу фактичного затримання підозрюваного з 25 лютого 2023 року до 24 квітня 2023 року.

Визначити суму застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 грн. 00 коп.

Застава відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Полтавській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855; банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0015950; в платіжному документі в призначені платежу обов`язково зазначається для застави: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного (дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з-під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`яснити його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки: 1. прибувати до слідчого, прокурора,суду за першою вимогою; 2. не відлучатися з місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3. повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Повідомити прокурора Полтавської області щодо необхідності вжиття заходів перевірки пояснень підозрюваного ОСОБА_4 про застосування до нього непередбачених заходів фізичного впливу при затриманні 25 лютого 2023 року, про що повідомити слідчого суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука у встановлений чинним законодавством України строк.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя: