Справа № 466/2897/23
Провадження № 1-кс/466/593/23
У Х В А Л А

27 березня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області,

установив:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувають матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 року матеріали скарги передано судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 як слідчому судді.

27.03.2023 року суддя ОСОБА_1 заявила собі самовідвід у розгляді вищевказаного клопотання.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що відповідно до протоколу зборів суддів Шевченківського районного суду м. Львова №17 від 06.12.2022 року з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року включно слідчими суддями визначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відтак, порушено порядок визначення слідчого судді.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 81 КПК України передбачає, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу. У разі заявления відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 21, ч.6 ст. 22 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Право на об`єктивний та неупереджений розгляд справ у судах гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Куббер проти Бельгії» правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свої правові позиції з приводу критеріїв та підходів, які беруться до уваги для визначення безсторонності та незалежності суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду, наявність безсторонності має визначатися, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» «Веттштайн проти Швейцарії», «Мироненко і Мартенко проти України» та ін).

У цьому зв`язку, як зазначає Європейський суд з прав людини, навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справах «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п.26, «Кастільо Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п. 26 та інші).

З огляду на вищенаведене, з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності суду при розгляді вищевказаної скарги, вважаю, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 75, 80, 81,369, 370, 372 КПК України, суд, -

постановив:

заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід від участі в розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_1 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1