Номер провадження: 11-сс/813/1418/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ» адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2022 року в кримінальному провадженні №0000021 від 25.04.2022 року про відмову у накладенні арешту на майно,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді, в кримінальному провадженні №0000021 від 25.04.2022 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 від 29.09.2022 року про арешт майна, вилученого в період часу з 15:44 годин 27.09.2022 року до 02:32 годин 28.09.2022 року слідчим СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області поліції ОСОБА_9 в ході проведення санкціонованого ухвалою слідчого судді обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 22-А, відповідні документи «ФОП ОСОБА_10 », ТОВ «Інтер Ензін», ТОВ «ТДУ» (Торговий дім «Успенський»), ТОВ «Альбатрос рент інвест», ТОВ «Альбатрос інвест», ТОВ «Премьєр івестмент», ПП «Мегаполіс-гранд», ТОВ «Регіоналконтрольплюс», ТОВ «Інтер-Ензін», «ФОП Мурдалова», ФОП « ОСОБА_11 », теку з написом «Техспаспорт», а також системний блок марки «Crown Power» чорного кольору з ідентифікуючим номером AC230V/50Hz.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором не долучено до матеріалів клопотання жодного документу в розумінні ст.ст. 98-100, 104, 110 КПК України, на підтвердження визнання вилученого майна речовими доказами, їх огляду з докладним описом та фотофіксацією, зокрема із закріпленням слідів здійснення імпортних операцій товарів російського походження, а з переліку документів зазначених в клопотанні, вилучені під час обшуку документи стосуються орендних правовідносин та не підтверджують можливого здійснення ТОВ «Альбатрос-Інвест» імпортних операцій товарів російського походження.
Слідчий суддя також зазначив, що стороною обвинувачення належним чином не доведено необхідність накладення арешту, а також не підтверджено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження вилученого майна. Крім того, слідчий суддя зазначив, що посилаючись на необхідність накладення арешту на вилучений під час обшуку системний блок, прокурором не враховані приписи ч.2 ст.168 КПК України, а під час проведення обшуку працівниками ТОВ «Альбатрос-Інвест» не обмежувався доступ до інформації, яка міститься у системному блоці комп`ютера, а відтак його вилучення є необґрунтованим та безпідставним.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно. Прокурор стверджує, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив необхідність накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 27-28.09.2022 року, оскільки на час його проведення у слідчого не було можливості належним чином оглянути вилучені речі та документи. Крім того, прокурор посилається на те, що на момент проведення обшуку не було можливості залучити спеціаліста для огляду комп`ютерної техніки, а доступ до систем був захищений системою логічного захисту.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвали слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою.
Так, згідно матеріалів судової справи, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно (перелік якого міститься в прохальній частині клопотання) в рамках досудового розслідування кримінального провадження №000021 від 25.04.2022 року.

Як вбачається із клопотання прокурора, за матеріалами правоохоронних органів, 25.04.2022 року, СВ ВП №3 Одеського районного відділу №1 ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження №0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками УСБУ в Одеській області в процесі виконання завдань із забезпечення державної безпеки здобуті дані щодо можливого факту зловживання владою особами, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе використання службовою особою влади інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Проведеним розслідуванням встановлено, що в ході виконання доручення прокурора, яке надано УСБУ в Одеській області в порядку п. 5 ч. 2 ст. 36 КПК України, надійшла відповідь про те, що до вчинення злочину в даному кримінальному провадженні причетне ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ» (код 32751462; КВЕД надання в оренду майна; статутний капітал 3 720 678 грн.), зареєстроване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 22-А, директор ОСОБА_12 , засновники ОСОБА_13 (3,21%), ОСОБА_14 (29,17%), ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Швейцарії; 33,94%), AT «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ОРЛАНДО» (11,5%), ТОВ «БАЗИС СТРОЙ ПЛЮС» (22,18%)

Аналізом зовнішньо-економічної діяльності ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ» встановлено, що товариство здійснювало імпортні операції товарів російського походження в умовах повномасштабної агресії російської федерації всупереч діючих обмежень чинного законодавства.

16.09.2022 року слідчим суддею Суворовського районного суду міста Одеси надано дозвіл на проведення обшуку строком до 16.10.2022 року за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 22-А з метою виявлення та вилучення документів, які підтверджують діяльність ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ» щодо здійснення імпортних операцій товарів російського походження в умовах повномасштабної агресії російської федерації всупереч діючих обмежень чинного законодавства, а також інших речей і документів, що мають значення для проведення досудового розслідування.

У період часу з 15:44 год 27.09.2022 року до 02:32 год 28.09.2022 року слідчим СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області поліції ОСОБА_9 , в ході проведення санкціонованого ухвалою слідчого судді обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 22-А, вилучені документи «ФОП ОСОБА_10 », ТОВ «Інтер Ензін», ТОВ «ТДУ» (Торговий дім «Успенський»), ТОВ «Альбатрос рент інвест», ТОВ «Альбатрос інвест», ТОВ «Премьєр івестмент», ПП «Мегаполіс-гранд», ТОВ «Регіоналконтрольплюс», ТОВ «Інтер-Ензін», «ФОП Мурдалова», ФОП « ОСОБА_11 », теку з написом «Техспаспорт», а також системний блок марки «Crown Power» чорного кольору з ідентифікуючим номером AC230V/50Hz.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що ініціювання прокурором питання про накладення арешту на вказане в клопотанні майно, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини, з огляду на таке.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора або слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

За змістом ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першої статті 173 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог процесуального закону та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, пославшись на відсутність доказів на підтвердження факту існування підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Посилання, прокурора як у клопотанні, так і під час апеляційного розгляду стосовно існування достатніх підстав вважати, що вилучені документи та системний блок, є речовими доказами, оскільки можуть бути об`єктом вчинення злочину та можуть бути відчужені або знищені, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та не підтверджуються доказами, долученими до клопотання.

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000021, долучених до клопотання прокурора, вказане кримінальне провадження зареєстроване за ч.2 ст.364 КК України,за фактом зловживання владою особами, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

При цьому, окрім клопотання про арешт майна, копії Витягу з ЄРДР, постанови про призначення групи прокурорів та слідчих, копії ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку та протоколу обшуку, матеріали клопотання не містять будь-яких документів, які підтверджують той факт, що ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ» має будь-яке відношення до обставин, які є предметом розслідування в даному кримінальному провадженні та зазначені в клопотання, в тому числі щодо факту здійснення вказаною юридичною особою імпортних операцій товарів російського походження в умовах повномасштабної агресії Російської Федерації в супереч діючих обмежень чинного законодавства.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що у клопотанні про накладення арешту на майно є посилання на код ЄДРПОУ ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ» - 32751462, відповідно до якого підприємство здійснює свою діяльність за класифікатором видів економічної діяльності по напрямку: «надання в оренду майна». Інших даних, в тому числі здійснення ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ» інших видів діяльності до клопотання не долучено, як і документів, якими орган досудового розслідування обґрунтовував необхідність проведення обшуку та причетність вказаного підприємства до обставин даного кримінального провадження.

Прокурор у клопотанні та під час апеляційного розгляду, не надав раціонального пояснення відносно того, яким чином вилучені під час обшуку документи інших підприємств: ФОП Ільясова», ТОВ «Інтер Ензін», ТОВ «ТДУ» (Торговий дім «Успенський»), ТОВ «Альбатрос рент інвест», ТОВ «Альбатрос інвест», ТОВ «Премьєр івестмент», ПП «Мегаполіс-гранд», ТОВ «Регіоналконтрольплюс», ТОВ «Інтер-Ензін», «ФОП Мурдалова», ФОП « ОСОБА_11 », теку з написом «Техспаспорт», а також системний блок марки «Crown Power», мають відношення до вказаного кримінального провадження, оскільки зазначені в них відомості взагалі відносяться до подій, які передували 24.02.2022 року. Зокрема, жоден із вилучених під час обшуку документів (відповідно до протоколу обшуку) не містить відомостей щодо здійснення будь-якої, в тому числі економічної діяльності, після 24.02.2022 року.

Крім того, обшук, під час якого було вилучено зазначене майно, проведений з 27.09.2022 року по 28.09.2022 року, тобто майже місяць тому, але будь-яких доказів стосовно того, що в даному кримінальному провадженні протягом зазначеного часу проводились із вказаним майном будь-які слідчі дії, матеріали справи не містять та прокурором не надані.

Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження, долучених до клопотання, відсутні протокол огляду вилученого майна та постанова про призначення комп`ютерної експертизи за вилученим системним блоком марки «Crown Power», або хоча б протокол огляду вказаного системного блоку із залученням спеціаліста з метою копіювання інформації, що міститься на ньому, що свідчило б про належність вказаної інформації до обставин даного кримінального провадження.

Не містять матеріали кримінального провадження, окрім вище зазначених документів, інших доказів, які підтверджують факт події кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя вірно зазначив в оскарженій ухвалі про те, що матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, не містять жодного документу в розумінні ст.ст.98-100, 104, 110 КПК України на підтвердження визнання вилученого майна речовими доказами, їх огляду з докладним описом та фотофіксацією, зокрема із закріпленням слідів здійснення імпортних операцій товарів російського походження.

З огляду на наведене, посилання в клопотанні на те, що вилучені документи та системний блок, можуть бути предметом злочину, або доказами його вчинення, є безпідставними.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді відносно того, що до клопотання не долучено доказів встановлення факту наявності в діях ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ», або його посадових осіб, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а тому вилучене під час обшуку 27.09.2022 року по 28.09.2022 року майно не може відповідати ознакам речових доказів у кримінальному провадженні за вказаною правовою кваліфікацією.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів, які б вказували на те, що майно, вилучене під час обшуку за адресою: вул. Успенська, 22-А в м. Одесі по кримінальному провадженню №0000021 від 25.04.2022 року, має відношення до предмету доказування в даному кримінальному провадженні, та відповідає критеріям визначеним ст.ст. 98, 168, 170 КПК, а діяльність ТОВ «АЛЬБАТРОС-ІНВЕСТ» та ФОП ОСОБА_10 », ТОВ «Інтер Ензін», ТОВ «ТДУ» (Торговий дім «Успенський»), ТОВ «Альбатрос рент інвест», ТОВ «Премьєр івестмент», ПП «Мегаполіс-гранд», ТОВ «Регіоналконтрольплюс», ТОВ «Інтер-Ензін», «ФОП ОСОБА_16 », ФОП « ОСОБА_11 » має відношення до обставин, викладених у Витягу з ЄРДР №0000021.

Крім того, при прийнятті рішення, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах провадження міститься доручення прокурора слідчому на проведення слідчих (розшукових) дій від 26.09.2022 року, відповідно до якого слідчим: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 доручено проведення низки обшуків, в тому числі й за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.55-56).

Проте, відповідно до долученої постанови про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000021 від 25.04.2022 року, слідчим: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 доручено здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження лише 27.09.2022 року, тобто на день пізніше, ніж прокурором доручено здійснення обшуку вказаній групі слідчих.

Під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду раціонального пояснення та не підтвердив доказами правомочність проведення слідчим СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області поліції ОСОБА_9 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено майно, стосовно якого ініційоване питання про накладення арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що на день розгляду слідчим суддею клопотання та апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, прокурор не довів факту існування підстав для застосування до вилученого майна обмежувальних заходів, а також відношення інших юридичних осіб, документи яких було вилучено до вказаного кримінального провадження.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких умов, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні на даній стадії, оскільки прокурором не доведено існування достатніх підстав для накладення арешту на майно, що вказує на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, а тому вона не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2022 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000021 від 25.04.2022 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4