ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1737/22 Справа № 932/5333/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною захисника підозрюаного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 10 жовтня 2022 року про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 10 жовтня 2022 року накладено арешт на грошові кошти, які було тимчасово вилучено під час обшуку за адресою: м. Дніпро, провулок Тютіна В`ячеслава, 1, а саме на купюри:
- 14шт. (старого зразку): HB71774850G, BB31514222A, KF47961231A, KF36500027B, KG37987573B, KB92869906I, KB34089566C, KB47192972Q, KB35009833R, KG96685010A, KB74775866N, KL46706603D, FK15180952B, KF47961864A;
- 56 шт. (нового зразку): МК333081000C, PG96833419B, PF74812670E, LF78190894F, PB403244341, LB28808372N, LA72223239B, LF76854760F, PG96833314B, PG96833315B, PG96833303B, LH72941683B, LF78190893F, PG96833256B, PG96833259B, PG96833263B, PG96833261B, PG96833310B, PG96833262B, PG96833002B, PG96833003B, PG96833260B, PG96833001B, LB57235471G, LF78190895F, PG32888300B, PE26999801C, LF55428307K, LB88822301K, LF35904295G, LB55596213Q, LH77019648B, LF76854875F, LG08931947A, LF76854763F, LF76854759F, PF45748522A, LB26276071J, PE42113720B, PG968330311B, PG96833406B, PG96833012B, LK44085237E, PG96833013B, PG96833009B, PG96833008B, PG96833007B, PG96833006B, PG96833005B, PG96833004B, LF86491321G, JI10437474A, LL37269994E, LA28547889B, LB24924386F. шляхом заборони володіння, користування та розпорядження.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що в межах цього провадження зібрані докази для підтвердження обґрунтованої підозри у тому, що ОСОБА_7 вчинялись дії по наданні підроблених документів, що дозволяють виїхати за межі державного кордону України третім особам за винагороду, а віднайдені за місцем його проживання грошові кошти можуть бути здобутими злочинним шляхом, тому, враховуючи вимоги ст. 98 КПК України, дійшов висновку, що потреби досудового розслідування у цьому випадку виправдовують такий ступінь втручання у право власності як арешт майна.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

В обґрунтуванні вимог апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, висновки якого постановлені з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що клопотання про арешт майна було подано слідчим з порушенням вимог ст. 176 КПК України, оскільки не було подане до суду протягом 48 годин після вилученого під час обшуку майна, що не було враховано слідчим суддею при розгляді зазначеного клопотання. Разом з цим, вказує на те, що у клопотанні слідчого не зазначено підстав, у зв"язку з якими потрібно здійснити арешт майна, та документи, які б підтверджували право власності на майно, яке підлягає арешту. При цьому, апелянт звертає увагу на те, що вилучені грошові кошти, належали батьку дружині ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , які були отримані від продажу будинку і земельної ділянки та знаходилися на зберіганні у його дочки, проте в ході обшку ці пояснення слідчою враховані не були, що не було з"ясовано й слідчим суддею при розгляді зазначеного клопотання. З урахуванням викладених обставин, на думку захисника, ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з цим, у відповідності до ч 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Частиною 2 статті 167 КПК України, визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
На переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею було дотримано в повній мірі.
Апеляційним судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000067 від 25.07.2022 за ч. 3 ст. 332 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 15.09.2022 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вилучення знарядь вчинення кримінального правопорушення, або речей, які зберегли на собі сліди його вчинення.
04.10.2022 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 в результаті чого вилучено грошові кошти і інші речі, та цього ж дня його було затримано за адресою місця проживання.
Постановою слідчого від 04.10.2022 вилучене в ході обшку майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
У межах цього провадження, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, в якому посилався на необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання його пошкодження та втрати.
Оскаржуваною ухвалою накладено арешт на майно, перелік якого зазначений у клопотанні органу досудового розслідування.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого в цій частині, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що потреби досудового розслідування у цьому випадку виправдовують такий ступінь втручання у право власності як арешт майна.
З гляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене в ухвалі майно, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу, зазначених в ст. 98 КПК України, визнано ним органом досудового розслідування, що відповідно до ст. 170 КПК України, є підставою для накладення арешту на майно.
На переконання колегії суддів, слідчим в обсязі, необхідному на цій стадії провадження, доведено, що майно, яке підлягає арешту, може містити відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а ризики, визначені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, є реальними.
Ці обставини спростовані апелянтом в апеляційній скарзі не були.
Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_7 з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, що може перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на зазначене в ньому майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності судового рішення, слід визнати необґрунтованими.
Також, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Посилання апелянта на порушення строків подання до суду клопотання про арешт майна, є безпідставним, з огляду на те, що майно в ході обшуку було вилучене 04.10.2022, в той час як слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду 06.10.2022, тобто у визначений ст. 176 КПК України строк,
Істотних порушень норм КПК України, що можуть стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюаного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 10 жовтня 2022 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3