Справа № 204/7568/22
Провадження № 1-кп/204/636/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000153, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Коломия Івано-Франківської область, українця, громадянин України, військовослужбовця військової служби за контрактом, інспектора другої комендантської групи комендантського відділення НОМЕР_1 прикордонного загону, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Штаб-сержант ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України, 03.03.2022, приблизно о 01.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні господарської будівлі одного з домоволодінь в районі перехрестя вул. Сєдова та провулку Спортивного у місті Волноваха Донецької області, більш точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2 Розділу 10 «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції» «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністра оборони України 29 червня 2005 року № 359, Розділу 6 «Поводження з гранатами, догляд і зберігання», Загальних положень «Прийомів і правил метання ручних гранат», розділу 7 «Прийоми і правила метання ручних осколкових гранат» «Настанови зі стрілецької справи (Ручні гранати)» розробленої в Головному управлінні бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України і затвердженої Головним Командуванням Сухопутних військ у 2005 році, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг це передбачити, тримаючи у лівій руці ручну гранату РГД-5 (ручна граната дистанційна-5), яку встановив на бетонний фундамент підвального приміщення та привів її у бойову готовність шляхом витягнення запобіжного кільця (чеки) та відпуску спускового важелю гранати, що призвело до одного неконтрольованого вибуху внаслідок якого військовослужбовцю ОСОБА_5 , який в цей час перебував у зазначеному приміщенні спричинено тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми, множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень м`яких тканин лобної ділянки голови зліва, передньої поверхні грудної клітини справа, бічної ділянки черева зліва, нижньої третини лівого передпліччя, правої кисті, передньої поверхні лівого стегна та гомілки з наявністю сторонніх тіл(металевих уламків), відкритого вогнепального перелому основної фаланги 1-го пальця лівої кисті з вогнепальним пораненням осколковими сліпими пораненнями м`яких тканин лівої кисті що відповідно до висновку експерта відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Також внаслідок вказаного вибуху військовослужбовцю ОСОБА_6 , який під час вибуху знаходився у вказаному приміщенні, спричинено тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми, вогнепальних осколкових сліпих поранень м`яких тканин обличчя з наявністю сторонніх тіл металевої щільності (відламки) в лівій лобно-скроневій ділянці, в проекції тіла верхньої щелепи, вогнепального проникаючого поранення рогівки лівого ока з наявністю внутрішньоочного стороннього тіла та наявністю стороннього тіла в проекції медіальної частини лівого очного яблука зі зниженням зору на ліве око до 0,4 діоптрій, вогнепального осколкового поранення м`яких тканин лівої половини грудної клітини, лівого стегна, лівого плеча що відповідно до висновку експерта відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 414 КК України порушення правил поводження з бойовими припасами, що заподіяло тілесні ушкодження кільком особам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та показав про скоєння ним злочину за обставин, встановлених судом. Також обвинувачений показав, що на час вчинення кримінального правопорушення він не був обізнаний про те, що в приміщенні перебували інші особи, які внаслідок його дій отримали тілесні ушкодження. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення він також отримав численні порання. У скоєному щиро кається. Цивільні позови про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих визнає у повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяви, в яких просили провести судовий розгляд без їх участі.

За згодою учасників судового провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Учасникам справи роз`яснено, що вони в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати в апеляційному порядку обставини, які ні ким не оспорювались під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Таким чином суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні порушення правил поводження з бойовими припасами, що заподіяло тілесні ушкодження кільком особам та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 414 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання,суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпечність та ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, його відношення до скоєного, а також ту обставину, що обвинувачений раніше не судимий, працевлаштований, перебуває на військовій службі за контрактом, має статус учасника бойових дій, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, тяжкість скоєного злочину, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із застосування положень ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності покарання, наявності пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.414 КК України та застосувати ст. 69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, а саме у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням в доход держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 . Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Позовні вимоги заступника керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави: 1) в особі військово-медичного клінічного центру східного регіону (військова частина НОМЕР_3 ) до ОСОБА_4 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у кримінальному провадженні на суму 4344,77 гривні; 2) в особі Львівського військово-медичного клінічного центру (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) до ОСОБА_4 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у кримінальному провадженні на суму 20006, 35 гривні, суд вважає підляґаючими задоволенню в повному обсязі та стягує вказані суми витрат з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в доход держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Позовні вимоги заступника керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі військово-медичного клінічного центру східного регіону до ОСОБА_4 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь медичного клінічного центру східного регіону України (49600, м.Дніпро, вул.Старокозацька,63, ЄДРПОУ № 08015857, МФО 820172, р/р UA02016999, ДКСУ м. Київ) витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 4344,77 гривні.

Позовні вимоги заступника керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України до ОСОБА_4 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України медичного клінічного центру східного регіону України (79014, м.Львів, вул.Личаківська, 107, ЄДРПОУ № 14321771, МФО 820172, р/р UA 2002690, ДКСУ м.Київ) витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 20006, 35 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1