Справа № 296/966/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волновахи Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області, 22.04.2010, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , в обґрунтування якого зазначає, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000045 від 02 листопада 2017 року за підозрою громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.2583, ч.2 ст.260 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 не сприймаючи державну владу України, підтримуючи злочинні наміри діючої на тимчасово окупованій території Донецької області терористичної організації «Донецька Народна Республіка» (далі «ДНР»), будучи обізнаним про її протиправну діяльність, добровільно вступив до її підрозділу та брав активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 7 квітня 2014 року з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз.19 ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за №106-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за №145-VIIІ, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року за №2268-VIIІ.

В липні 2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», став її учасником, вступивши її до підрозділу «окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » імені Михайла Толстих (в/ч №08828) 1-го Армійського корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка у складі якого брав участь до 23 травня 2018 року на посаді командира артилерійського дивізіону зазначеного НЗФ у псевдовійськовому званні «капітан», позивний «КОБЗОН».

Водночас установлено, що не передбачене законом збройне формування «Окремий штурмовий батальйон «Сомалі» імені ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч № НОМЕР_2 корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, мають у користуванні тяжке військове озброєння, а саме: танки, бойові броньовані машини різних типів та видів, важку артилерію, самохідні артилерійські установки та інше.

Учасникам вказаного не передбаченого законом збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади.

За не передбаченим законом збройним формуванням - «Окремий штурмовий батальйон «Сомалі» імені ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч № НОМЕР_3 ) 1-го Армійського корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка»» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - «Окремий штурмовий батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » імені ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч №08828) 1-го Армійського корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка»» входять наступні підрозділи військового типу: штаб, танкова рота, мотострілкова рота, гаубична батарея, розвідувальний взвод, інженерно-саперний взвод, медичний взвод, взвод зв`язку, взвод забезпечення.

Керівниками вказаного не передбаченого законом збройного формування визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення «Окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч №08828) 1-го Армійського корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка»» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України.

Згідно ч.6 ст.17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищевикладені обставини «Окремий штурмовий батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » імені ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч №08828) 1-го Армійського корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка»» являється не передбаченим законом збройним формуванням.

ОСОБА_7 у липні 2014 року, перебуваючи на території Донецької області, вступив до не передбаченого законом збройного формування «Окремий штурмовий батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » імені ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч № НОМЕР_2 корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка» на посаді командира артилерійського дивізіону зазначеного НЗФ у псевдовійськовому званні «капітан», позивний « ОСОБА_8 » та брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме: чинення збройного опору та незаконної протидії виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об?єднаних сил (далі АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них; бойові чергування на позиціях «Окремого штурмового батальйону «Сомалі» імені Михайла Толстих 1-го Армійського корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка» (військова частина НОМЕР_3 )» та у місцях його постійної дислокації; участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного непередбаченого законом збройного формування; участь у заходах по нагородженню учасників «Окремого штурмового батальйон «Сомалі» імені Михайла Толстих 1-го Армійського корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка» (військова частина НОМЕР_3 ) за ведення бойових дій проти сил АТО та ООС на території Донецької області; збір та узагальнені відомостей про бойовий склад, положення, стан угрупування сил АТО та ООС; корегування та ведення артилерійського вогню артилерійськими підрозділами «Окремого штурмового батальйону «Сомалі» імені Михайла Толстих 1-го Армійського корпусу Народної міліції Міністерства оборони терористичної організації «Донецька народна республіка» (військова частина НОМЕР_3 )» на основі зібраних розвідувальних даних для знищення живої сили та бронетехніки сил АТО та ООС.

19.01.2023 у відповідності до вимог ст.111, 112, 276, 277, 278 КПК України громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України.

19.01.2023 у порядку ст.135 КПК України здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 до слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області для проведення за його участю необхідних процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні на 10 год. 00 хв. 26.01.2023, 10 год. 00 хв. 27.01.2023 та 10 год. 00 хв. 28.01.2023, однак, у зазначений час та дати підозрюваний не з`явився, а про причини своєї неявки ніяким чином не повідомив.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_7 у вищевказані дати без поважних причин та неповідомленням про причини неприбуття 28.01.2023 слідчим винесено постанову про оголошення вказаного підозрюваного у розшук, здійснення якого доручено Коростенському РВ Управління СБ України в Житомирській області, а також у міжнародний розшук, що доручено сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Житомирській області.

Згідно відповіді оперативного підрозділу УСБУ від 10.09.2022 ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області.

Факти повідомлення про підозру ОСОБА_7 та вручення її дорослому члену сім`ї ОСОБА_7 його рідній сестрі ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.2583, ч.2 ст.260 КК України, а також його неодноразові виклики до слідчого підтверджуються рапортом слідчого від 19.01.2023 з додатками та рапортом слідчого від 28.01.2023.

Відповідно до вимог ст.ст.46, 48, 49, 52, 110 КПК України, п.7 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області було залучено захисника для підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та виклики останнього до слідчого відповідно до вимог ч.1 ст.278, ч.3 ст.111, ч.8 ст.135, ч.1 ст.297-5 КПК України опубліковано в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр») та вручено захиснику, а також опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Вказані факти підтверджуються роздруківками інформації з офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора та роздруківками аркушів газети «Ур`ядовий кур`єр».

Аналіз матеріалів кримінального провадження, вивчення особи підозрюваного на підставі отриманих у встановленому законом порядку фактичних даних, а також неявка ОСОБА_7 за викликом більше трьох разів вказує на те, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також продовжуватиме вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та інші злочини.

Тобто, під час досудового слідства у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України у діях підозрюваного ОСОБА_7 встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 5 ст.177 КПК України.

Таким чином у органу досудового розслідування з метою досягнення дієвості провадження виникла необхідність в обранні та застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився. Слідчим заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності підозрюваного на підставі ч.6 ст.193 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у міжнародний розшук.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч.6 ст. 193 КПК України, для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою за відсутністю підозрюваного ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання та зазначила, що підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу відсутні.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000045 від 02 листопада 2017 року за підозрою громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.2583, ч.2 ст.260 КК України.

19.01.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3 та ч.2 ст.260 КК України.

Постановами слідчого СВУ СБУ в Житомирській області ОСОБА_4 від 28.01.2023 ОСОБА_7 оголошено у розшук та міжнародний розшук, здійснення яких доручено оперативним підрозділам Коростенському РВ Управління СБ України в Житомирській області та сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до положень ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних вище злочинах підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків, протоколами впізнання за фотознімками, документами, фото- відеоматеріалами, протоколами оглядів, висновком експерта та іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.11.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 30.11.2021; протоколами оглядів від 06.10.2021 та від 15.02.2022 сайту «Миротворець», на якому ОСОБА_7 значиться як бойовик « ОСОБА_11 »; протоколами оглядів відеозапису від 06.10.2021 та від 15.02.2022; висновком комплексної судової фототехнічної та портретної експертизи від 29.03.2022 № КСЕ-19/106-22/1667-ФП; п ротоколом огляду від 18.10.2022.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та ОСОБА_7 причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч. 1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, та враховує доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи захисника не переважають над наявністю існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Отже слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, відсутність доцільності обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1