Дата документу 28.11.2022 Справа № 331/1611/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/1611/22 Суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадж.№11-кп/807/1379/22 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

За змістом оскаржуваної ухвали в рамках розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, що знаходиться в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та призначене на 21.11.2022 року, постановлено проводити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 в режимі відеоконференції з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» для допиту свідка ОСОБА_4 .

На вказану ухвалу обвинуваченим ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про її скасування з постановленням нової ухвали про допит свідка ОСОБА_4 безпосередньо в залі судового засідання.

З урахуванням того, що у даному випадку апеляційна скарга має подаватися на кожне окремо прийняте рішення та з огляду на зміст самої апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргою такою, що подана на судове рішення від 21.10.2022 року, яким вирішувалося питання, зокрема про допит свідка ОСОБА_4 (а.с.23).

Між тим, перевіривши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.8 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Проте, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, цей Суд у своєму Рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, яке на даний час розглядається в суді першої інстанції.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, цією нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.
Таким чином, реалізація права апеляційного оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.
Слід зауважити, що оскаржуване рішення про допит свідка ОСОБА_4 в режимі відеоконференції з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» прийняте судом при судовому провадженні (розділ 4 КПК України).

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.392 КПК України.

У відповідності до наведеної норми закону, рішення про допит свідка в режимі відеоконференції не може бути предметом самостійного апеляційного оскарження, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на остаточне судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.
Додатково вважаю за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, є частиною національного законодавства.

Так, у своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення у справі «Скорик проти України» від 08.01.2008 року).
У відповідності до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, враховуючи, що на даний час вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді першої інстанції, а оскаржуване рішення не перешкоджає подальшому судовому розгляду, відповідно до ч.4 ст.399 КПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 належить відмовити, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.392, 399 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2022 року щодо розгляду кримінального провадження у дистанційному судовому провадженні з метою допиту свідка ОСОБА_4 .

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2