У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.01.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , неодруженого, раніше не судимого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 березня 2023 року з визначенням застави у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 березня 2023 року з визначенням застави у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваного до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні слідчого СВ ВП №l МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 перебуває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 13.01.2023 року за фактом кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

За версією органу досудового розслідування, що 13 .О 1.2023 року близько 15 :ОО год. ОО хв., ( точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, знаходились біля кінцевої зупинки громадського транспорту маршрутного таксі №3, що розташована по вул. Одеське шосе, мкрн. Варварівка в м. Миколаєв Миколаївської області. Перебуваючи у вищевказаному місці, останні, ввійшли в середину маршрутного таксі №3 транспортного засобу «Volkswagen LI35D» д.н.3. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , за кермом, якого перебував водій потерпілий ОСОБА_11 . Перебуваючи в середині автомобіля у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт з водієм таксі ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , обійшовши автомобіль, підійшли до водійської двері, відкривши її, почали наносити удар кулаками в область обличчя потерпілого ОСОБА_12 . ОСОБА_6 в ході бійки, побачив грошові кошти, які знаходились в коробці в водійських дверях, які були відкриті. В цей момент у останнього виник корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення грошових коштів водія маршрутного таксі №3, потерпілого ОСОБА_12 .

3 метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, ОСОБА_6 , шляхом ривку, схопив грошові кошти які знаходились в коробці в водійських дверях транспортного засобу « Volkswagen L Т3 SD» д.н.: НОМЕР_2 у сумі 1060 грн., які належать ОСОБА_12 . Розуміючи, що його дії є помітним для оточуючих, ОСОБА_6 , утримуючи вказані грошові кошти при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, разом з ОСОБА_9 направились в бік вул. Мічуріна мкрн. Варварівка у м. Миколаєві Миколаївської області.

13.01.2023 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 та 14.01.2023 року повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні наполягав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини та суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що слідчим СВ ВП №l МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Зауважено, що 14.01.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованому злочині.

Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: рапортом ЧЧ ВП № 1 Миколаївського РУП ГУНІ в Миколаївській області про кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13.01.2023; оглядом місця події (ділянки місцевості) від 13.01.2023р.; оглядом місця події (транспортного засобу) від 13.01 .2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи до впізнання від 13.01.2023р.; протоколом пред`явлення особи до впізнання від 13.01.2023р.; протоколом затримання гр. ОСОБА_6 від 13.01.2023 року та іншими матеріалами провадження.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищенаведені обставини дають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.01.2023 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: