Провадження №1-кп/523/611/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

22.02.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 19.05.2021р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сміла Каменського району Черкаської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2014 та 2019 років народження, офіційно не працюючого, маючого низку тяжких захворювань (зі слів обвинуваченого), не маючого місця реєстрації, тимчасово проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.06.2021р. вироком Суворовського райсуду м. Одеси за ч.1 та ч.2 ст.185 до 5р. позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3р.,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2021р., приблизно о 12год. 00хв., повторно, ОСОБА_4 знаходячись біля дому №16, розташованого по вул. Бехтєрєва в м. Одесі, побачив, належний ОСОБА_5 , велосипед марки «Azimut», синього кольору, який вирішив таємно викрасти. Далі, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного велосипеду та шляхом вільного доступу сів на нього, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2500гривень.

В судовому засіданні, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_6 , який є особою раніше судимою, вчинив нове умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, офіційно не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2014 та 2019 років народження, не маючого реєстрації, тимчасово проживаючого та перебуваючого у реабілітаційному центрі, маючого низку тяжких захворювань (зі слів обвинуваченого), за минулим місце проживання характеризувався задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої до обвинуваченого, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який є особою раніше судимою, вчинив нове умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, офіційно не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2014 та 2019 років народження, не маючого реєстрації, тимчасово проживаючого та перебуваючого у реабілітаційному центрі, маючого низку тяжких захворювань (зі слів обвинуваченого), за минулим місце проживання характеризується задовільно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої до обвинуваченого, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України), а також приймаючи до уваги вчинення ОСОБА_6 злочину по даному кримінальному провадженню до часу ухвалення вироку Суворовським районним судом м. Одеси від 01.06.2021р., суд із врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України вважає за необхідне за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш тяжким покаранням, що було призначене попереднім вироком.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим, що призначено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 01.06.2021р., остаточне визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили обрати щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: велосипед «Azimut Sprint» - вважати повернутими за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя ОСОБА_1