КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, в межах кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри від 02.08.2021р., в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018р, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 ст. 205-1, ч.3 ст. 368 КК України, яку було вручено підозрюваному ОСОБА_5 02.08.2021 р. старшим прокурором групи прокурорів - прокурором третього відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що він вважає дану ухвалу не правосудною та звертає увагу на те, що особа не може на протязі тривалого часу знаходитись в статусі підозрюваного, коли публічне обвинувачення по якимсь причинам не має можливості скласти обвинувальний акт та направити справу до суду у встановлені законом терміни.

Апелянт вказує на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018р., в порушення норм передбачених ст. 28 КПК України, було безпідставно, формально зупинено на протязі 46 (сорока шести) днів, з 11.06.2021р. по 27.07.2021р., що перевищило залишок встановленого строку проведення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/7476/19-к) на 23 дні.

02.08.2021 р., на двадцять восьмий день після закінчення строку досудового розслідування, ОСОБА_5 було незаконно повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри. Уповноважений прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч.3 ст.368 КК України до якої він додав заяву про незаконність подальших слідчих дій у зв`язку із закінченням, порушенням строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018р.

Також апелянт звертає увагу на те, що при прийнятті постанови про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та постанови про зупинення досудового розслідування від 11.06.2021 р. старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_7 , фактично знав про місце знаходження ОСОБА_5 , в порушення вимог передбачених ч. 5 ст. 280 КПК України здійснював процесуальні дії, виносив постанови про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_5 та мав на меті лише затягнути досудове розслідування, штучно створити підстави для припинення перебігу процесуальних строків по розслідуванню кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018р.

Повідомлення про нову підозру від 02.08.2022р. в кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018р., в порушення вимог передбачених ст.ст.276, 277, 278 КПК України вручене ОСОБА_5 поза строками досудового розслідування та не містить: достовірної правової кваліфікації кримінального правопорушення, в здійсненні якого підозрюється ОСОБА_5 . Під сумнівом знаходиться достовірність показів свідків, не доведено факт отримання ОСОБА_5 нібито «неправомірної вигоди», не зрозумілі обставини та сума нібито «неправомірної вигоди». Не включає викладення обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину (у змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, засоби, місця скоєння злочину підтверджені доказами, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, нема посилання на зібрані докази за 36 місяців розслідування).

Станом на 15.12.2022 року ОСОБА_5 перебуває в статусі підозрюваного більше 52 місяців, що у відповідності до ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини є порушення розумних строків розслідування кримінальних проваджень та прирівнюється до катування.

Таким чином, створення шляхом штучно - постійної зупинки досудового розслідування, подовження строків розслідування, гальмування слідчим та групою прокурорів досудового розслідування, не задоволення клопотань ОСОБА_5 , знаходження ОСОБА_5 в продовженні тривалого часу - 51 місяця в статусі підозрюваного на підставі повідомлень про підозру, які не містять достовірної правової кваліфікації та ознайомлення з підозрою ОСОБА_5 , проведене за межами строків досудового розслідування, порушує ст. 3, ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст. 19 Конституції України, ст. 9, ст. 28, ст. 219, ст. 266, ст. 277, ст. 278, ст. 283 КПК України.

В судове засідання прокурор та підозрюваний не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали.

З урахуванням зазначеного, а також вимог ч. 4 ст. 405, 422 КПК України, колегія суддів, вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність даних учасників по справі.

В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи та ухвали слідчого судді, 07.11.22 підозрюваний ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення прокурора третього відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначив, що 02.08.2021 року старшим прокурором групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 . ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри. Згідно нової підозри ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 368 КПК України. Разом з тим, при прийнятті постанови про оголошення в розшук підозрюваного та зупинення досудового розслідування від 11.06.201 року слідчий фактично знав про місце знаходження підозрюваного. Отже, повідомлення про зміну підозри було вручено ОСОБА_5 02.08.2021 року, тобто, на двадцять восьмий день після закінчення строку досудового розслідування. Також, зазначив, що підозра є не обґрунтованою, численні звернення ОСОБА_5 залишились поза увагою слідчих, повідомлення про підозру містять виключно загальні фрази. Отже, здійснення досудового розслідування щодо підозрюваного протягом 51 місяці порушує права ОСОБА_5 . За таких обставин, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.08.2021 року необхідно скасувати.

13.12.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, в межах кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018 року.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в скарзі ОСОБА_5 , підстави для скасування повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри від 02.08.2021 року старшого прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 368 КПК України в межах кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018 року, перевірялись слідчим суддею при розгляді даної скарги, при цьому, з`ясовані обставини, які мають значення при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 358 КК України та за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 02.08.2021 року старшим прокурором групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 . ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року, а саме, зміну раніше повідомленої підозри від 22.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 358 КК України, на підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 358 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 02.08.2021 року складено старшим прокурором групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 з додержанням вимог ст. 276, 277 КПК України.

Також слідчий суддя встановив, що як на підставу для скасування підозри скаржник посилається на те, що слідчими необґрунтовано зупинялось досудове розслідування, відтак, повідомлення про підозру вручено за межами строку досудового розслідування та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри є необґрунтованим.

Разом з тим, ОСОБА_5 може звернутись до слідчого судді зі скаргою на постанову про зупинення, а перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, та може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Слідчий суддя вважав, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України

За таких обставин, слідчий суддя вважав, що у задоволенні скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень в межах кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018 року, слід відмовити.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 02.08.2021 року старшим прокурором групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 . ОСОБА_5 про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року, а саме, зміну раніше повідомленої підозри від 22.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 358 КК України, на підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 358 КК України, в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг би вчинити кримінальні правопорушення про які йому було повідомлено.

Перевіряючи доводи скарги щодо оскаржуваного повідомлення про підозру, слідчим суддею встановлено, щонаведені у скарзі відомості не спростовують даних, що ОСОБА_5 не причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Як встановлено з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, в ході розгляду скарги, слідчим суддею, встановлено, що за своїм змістом повідомленняпро підозру від 02.08.2021 року про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 358 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 був причетний до вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 358 КК України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри, при цьому всупереч твердженням апелянта навів мотиви та обґрунтування прийнятого рішення.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Посилання апелянта на те, що при прийнятті постанови про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та постанови про зупинення досудового розслідування від 11.06.2021 р. старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_7 , фактично знав про місце знаходження ОСОБА_5 , в порушення вимог, передбачених ч. 5 ст. 280 КПК України, здійснював процесуальні дії, виносив постанови про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_5 та мав на меті лише затягнути досудове розслідування, штучно створити підстави для припинення перебігу процесуальних строків по розслідуванню кримінального провадження № 0001840 від 01.08.2018 р, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та не є предметом даного розгляду.

При цьому з наданих матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_5 , оскаржував постанову про зупинення досудового розслідування від 11.06.2021 року до слідчого судді та вона була скасована в установленому законом порядку.

З наведеного вбачається, що повідомлення про підозру від 02.08.2021 року про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0001840 від 01.08.2018 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 358 КК України здійснено в межах строків досудового розслідування, а тому в цій частині твердження апелянта також не заслуговують на увагу.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року - залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/31257/22-к

провадження № 11-сс/824/244/2023

Категорія: ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_8

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1