Справа № 953/1317/23
н/п 1-кс/953/1987/23
"17" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника власника майна ОСОБА_3 ,
15 березня 2023 року о 10:49 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора ОСОБА_4 , в якому він просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:
1)полімерний згорток синього кольору з речовиною білого кольору, який опечатано в сейф пакет WAR0056629;
2)фрагмент 2 пляшок з нашаруванням на одній бурої речовини, який опечатано в сейф пакет WAR1647552;
3)полімерний згорток синього кольору, який опечатано в сейф пакет WAR0056615;
4)шприц з голкою з нашаруванням рожевої речовини, який опечатано в сейф пакет WAR0056614;
5)трубку з нашаруванням речовини, який опечатано в сейф пакет WAR0069279;
6)скляну пипетку з нашаруванням речовини та зіп-пакет зі згортком, який опечатано в сейф пакет WAR0069208;
7)зіп-пакет з залишками речовини білого кольору, який опечатано в сейф пакет WAR102815,
яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Місцем зберігання арештованого майна просить визначити камеру схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.02.2023 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює утримання місця для незаконного вживання наркотичних засобів.
Під час проведення обшуку від 28.02.2023, а саме за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речі, які перелічені в клопотанні прокурора. Вилучені речі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, було вилучене в ході обшуку від 28.02.2023.
Прокурор ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, до матеріалів клопотання долучено заяву, в якій прокурор просить проводити судове засідання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі, та просив про його задоволення.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що слідчі проводили
обшук в квартирі без власника майна, адвоката, та вказав, що невідомо як вказані речі потрапили до квартири, де мешкає ОСОБА_5 .
28.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2023 слідчим було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , та вилучено майно, яке зазначене в протоколі обшуку, та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
В зв`язку з вищевикладеним, прокурором було підготовлено клопотання про арешт майна, яке 01.03.2023 направлено на адресу Київського р/с м. Харкова для подальшого розгляду, однак ухвалою слідчого судді від 06.03.2023 клопотання було повернуто прокурору, та встановлено строк в 72 год. для усунення недоліків, яка була отримана слідчим 13.03.2023 о 14.00 год. Після усунення недоліків прокурором повторно 15.03.2023 спрямовано клопотання про арешт майна.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які необхідно вивчити шляхом проведення експертиз, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, висновки яких можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна,
яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником майна, ані заінтересованими особами за їх наявності не надано та слідчим суддею не встановлено.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 28.02.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: полімерний згорток синього кольору з речовиною білого кольору, який опечатано в сейф пакет WAR0056629; фрагмент 2 пляшок з нашаруванням на одній бурої речовини, який опечатано в сейф пакет WAR1647552; полімерний згорток синього кольору, який опечатано в сейф пакет WAR0056615; шприц з голкою з нашаруванням рожевої речовини, який опечатано в сейф пакет WAR0056614; трубку з нашаруванням речовини, який опечатано в сейф пакет WAR0069279; скляну пипетку з нашаруванням речовини та зіп-пакет зі згортком, який опечатано в сейф пакет WAR0069208; зіп-пакет з залишками речовини білого кольору, який опечатано в сейф пакет WAR102815, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_8