Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/8/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2022, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровоград, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, командира взводу №2 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшого лейтенанта поліції, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до 05.02.2023

За участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у вказаному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Кропивницької обласної прокуратури ОСОБА_8 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 20.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2022 застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 02.02.2023 року, із покладенням обов`язків.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що несене слідчим клопотання та його матеріали містять достатні дані про наявність підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 має вік 32 роки, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, має у власності нерухоме майно - квартиру, отриману у спадок від бабусі, має у власності транспортний засіб (взятий у кредит), проживає разом з братом - студентом, який перебуває на його утриманні, опікується бабусею похилого віку, яка має ряд хронічних захворювань, батько помер, мати перебуває у Польщі на заробітках, що свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків у підозрюваного.

Слідчим суддею враховано те, що ОСОБА_7 є єдиною особою, яка опікується братом - студентом та бабусею похилого віку, слідчий суддя прийшов до висновку, що на даному етапі досудового слідства лише такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання забезпечить належне виконання на нього покладених на нього процесуальних обов`язків та крім того надасть можливість опікуватись рідними.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово з використанням електронного засобу контролю в рамках двомісячного строку досудового розслідування після повідомлення про підозру з покладенням обов`язків.

Вважає, що при постановленні ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого погодженого з прокурором про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда не дотримався вимог вищевказаних статей КПК України та не враховано, що після отримання зазначеного вище повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак слідчим суддею не взято до уваги доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, слідчим суддею поза увагою залишено той факт, що зазначені дії, зокрема переховування від органів досудового розслідування, а також незаконний вплив на потерпілого, свідків та експертів у кримінальному провадженні, підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити з метою уникнути кримінальної відповідальності з огляду на усвідомлення останнім ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також передбачених за його вчинення виду та розміру покарання, оскільки з урахуванням положень ч.5 ст. 12 КК України та санкції ч.2 ст.365 КК України зазначене кримінальне правопорушення є тяжким злочином, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчим суддею не взято до уваги існування відповідних ризиків та високу ймовірність їх реалізації, у тому числі, з огляду на фактичну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 як під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і після його вчинення в подальшому. Зокрема, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчиненепрацівником правоохоронного органу в громадському місці, командиром структурного підрозділу правоохоронного органу в присутності свідків з кола підпорядкованого особового складу, супроводжувалося особливою зухвалістю по відношенню до потерпілого та посягнуло на найвищі соціальні цінності в державі - здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпеку.

Також судом під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу залишено поза увагою ризики, які доведено стороною обвинувачення, зокрема що під час службового розслідування за фактом викладених вище подій 13.01.2022 підозрюваний ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу та усвідомлюючи неправомірність вчинених ним дій, не бажаючи сприяти проведенню всебічного, повного та об`єктивного службового розслідування з метою уникнення дисциплінарної відповідальності, надав пояснення щодо подій 13.01.2022, які фактично зводилися до спотворення дійсних обставин відповідних подій та мали на меті надання власним неправомірним діям зовні законного обґрунтування.

Після вчинення інкримінованого йому наразі органом досудового розслідування кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_7 вчиняв активні дії до приховування відповідної події, зокрема шляхом спонукання потерпілого до замовчування відповідних відомостей, а так само шляхом залучення до відповідних дій осіб з кола підпорядкованого особового складу.

Вважає, що ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за зареєстрованим місцем проживанням цілодобово з використанням електронного засобу контролю в рамках двомісячного строку досудового розслідування після повідомлення про підозру, зважаючи на те, що останній підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Слідчим суддею проігноровано доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищевказане свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда про часткове задоволення клопотання слідчого погодженого з прокурором про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги сторони обвинувачення, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні? судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 може вчинити правопорушення. На час розгляду клопотання зазначені умови виконанні. З досліджених матеріалів вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра відносно ОСОБА_7 є обґрунтованою, зібрані докази вказують на його причетність до злочину.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема вчинення спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків та експертів перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів.

Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку та обґрунтовано взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 є єдиною особою, яка опікується братом - студентом та бабусею похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, має у власності нерухоме майно - квартиру.

Колегія суддів враховує, що органом досудового розслідування не надано жодних доказів наявності інших ризиків, на які слідчий та прокурор посилалися в клопотанні.

Тому, обґрунтованим і підтвердженим, на переконання апеляційного суду є висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не надано жодних доказів у підтвердження ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Не додано таких доказів і прокурором до апеляційної скарги.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що на даному етапі досудового слідства лише такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Доводи слідчого та прокурора в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і під час розгляду апеляційної скарги.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що з огляду на характер та конкретні обставини вчинення діянь, які інкримінуються ОСОБА_7 , а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на строк до трьох років), запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки як підозрюваного у кримінальному провадженні.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 179 та ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, ч. 1 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2022, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 02.02.2023 року, із покладенням обов`язків - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4