Справа № 567/132/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання відсутнє, без постійного місця проживання, останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1 , неоруженого, непрацюючого, раніше не судимого, за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

встановив :

28 жовтня 2022 року приблизно о 10 год. 50 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після чого продовжено, в останнє Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_5 зайшов у приміщення КЗ «ЦКДТ» Острозької міської ради, що знаходиться за адресою: м.Острог, проспект Незалежності, 16а Рівненської області, де піднявшись на другий поверх, на поверхні столу, який знаходився в коридорі вказаного приміщення побачив ноутбук марки «Lenovo В580 Model Name: 20144. S:WB08260237. P:59347008. MO: WB0209101K», та під`єднану до нього безпровідну комп`ютерну мишку марки «Modecom», які перебувають у власності відділу культури та туризму Острозької міської ради, та які використовувалися для подання сигналу «Тривога».

В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук марки «Lenovo В580 Model Name: 20144. S:WB08260237. P:59347008. MO:WB0209101K» вартістю 6790 грн. 48 коп., та підключену до нього безпровідну комп`ютерну мишку марки «Modecom» вартістю 96 грн. 80 коп., які помістив у свою сумку та направився до виходу із приміщення.

ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками КЗ «ЦКДТ» Острозької міської ради.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №75/22 від 24.11.2022 встановлено, що ОСОБА_5 на момент вчинення даного суспільно небезпечного діяння страждав на хронічне психічне захворювання - параноїдну шизофренію з безперервним типом перебігу, вираженим змішаним ефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За станом психічного здоров`я до ОСОБА_5 може бути застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу із наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував проти застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру.

Представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Законний представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, судом встановлено наступне.

Враховуючи те, що фактичні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння підтверджені та не оспорюються особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд за згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає достатнім обмежитись допитом особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, а також дослідженням документів, які характеризують його особу.

Судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив факт вчинення ним замаху на крадіжку, яку не вдалося йому завершити у зв`язку з тим, що він був виявлений та затриманий працівниками будинку культури.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №75/22 від 24.11.2022 ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання параноїдну шизофренію з безперервним типом перебігу, вираженим змішаним дефектом (F20 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). ОСОБА_5 під час вчинення суспільно небезпечного діяння був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на даний час не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 станом на 28.10.2022 страждав та на даний час страждає на хронічне психічне захворювання. За станом психічного здоров`я до ОСОБА_5 судом може бути застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Оцінивши в сукупності досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, було вчинено ОСОБА_5 .

Осудність характеризує здатність особи усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) і керувати ними та є ознакою злочину. Водночас, неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно ч.2 ст.19 КК України особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності (тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки) не підлягає кримінальній відповідальності та до неї за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно п.1 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності.

Відповідно до ст.513 КПК України під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння/кримінальне правопорушення; чи вчинено це діяння/кримінальне правопорушення певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння/кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у день та час, вказаний у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та в період вчинення суспільно небезпечного діяння був та на даний час є неосудним.

Беручи до уваги вищевикладене та з врахуванням встановленої судом обставини, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, вчинено ОСОБА_5 в стані неосудності, суд приходить до висновку, що з метою запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь існують фактичні та правові підстави для застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про застосування відносно ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відповідно до п.3 ч.1 ст.94 КК України.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року суд не визначає назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа та не визначає строк застосування примусового заходу медичного характеру.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Беручи до уваги те, що відносно ОСОБА_5 вирішується питання застосування примусових заходів медичного характеру без ухвалення обвинувального вироку, а відтак витрати на проведення товарознавчих експертиз та комп`ютерно-технічної експертизи в розмірі 4908,28 грн. слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.ст.371, 372, 503, 512, 513, 516 КПК України, -

ухвалив :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання відсутнє, без постійного місця проживання, останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили залишити попередній - у вигляді поміщення до закладу - КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Речові докази : ноутбук марки «Lenovo В580» серійний номер WB08260237 та безпровідну комп`ютерну мишку марки «Моdесоm», які передані на відповідальне зберігання до КЗ «ЦКДТ» Острозької міської ради повернути відділу культури та туризму Острозької міської ради.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1