КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №456/1974/20Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3714/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено до 12 листопада 2022 року включно.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом всупереч вимогам діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ризик переховування обвинуваченого від суду в даному кримінальному провадженні не існує, оскільки в обґрунтування цього суд послався лише на тяжкість вчиненого злочину, що не може бути єдиною безумовною підставою для його існування.
Крім цього зазначає, що ризик впливу на потерпілого та свідків також не існує, оскільки останні вже допитані в суді першої інстанції.
Просить взяти до уваги, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, багато років займається підприємницькою діяльністю, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
За результатами апеляційного перегляду захисник просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання із покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.
За згодою всіх учасників провадження участь прокурора та захисника в судовому засіданні забезпечена з використанням цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення «Viber».
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення суду законним та обгрунтованим, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом належно дотримані.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів сформованого контрольного провадження, на розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено до 12 листопада 2022 року включно.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції навів обставини, які ним були враховані при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , та інші обставини,передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховування від правосуддя, впливу на потерпілого, з метою зміни ним показань, вчинення нових злочинів та інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі.

В той же час суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 12 листопада 2022 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4