Справа № 953/1207/23
н/п 1-кс/953/1705/23
"02" березня 2023 р. м. Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
В листопаді 2022 року, з потерпілим зв`язалась особа в Телеграмі з нік-неймом «Senoval», пояснила, що вона від ОСОБА_9 та є начебто представником компанії, яка продає ці відеокарти та він допоможе ОСОБА_10 повернути його кошти. Однак, для того аби повернути грошові кошти ОСОБА_10 потрібно здійснити ще додаткову оплату на електронні гаманці. Таких оплат було декілька. Оплату він здійснював через ОСОБА_9 , оскільки сам не має навиків користування електронними гаманцями, тобто пересилав йому гроші на банківську карту МоноБанку № НОМЕР_1 , або давав наручно. Та ОСОБА_9 повинен був пересилати на електронні гаманці, які зазначав «представник компанії» в Телеграмі. Весь цей час ОСОБА_5 запевняв потерпілого, що дійсно, якщо він буде продовжувати платити грошові кошти, то вони йому повернуться. Гроші ОСОБА_10 позичав у своїх знайомих, з подальшої впевненістю в тому, що вони йому повернуться. Крім того, знайомі потерпілого, позичаючи йому гроші, за його проханням надсилали гроші на банківську картку ОСОБА_7 . Однак після багатьох оплат, грошові кошти так і не повернулись до потерпілого, а «представник компанії» тягне з часом та все більше виманює грошей з потерпілого.
Прокурор наголосив, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєних кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені предмети можуть містити сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 23.02.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, у матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд клопотання за його відсутності, яке він підтримує та просить задовольнити.
У судове засідання власник майна - не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання прокурора та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.
Вилучені в ході обшуку 23.02.2023 предмети мають по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідають критеріям ст.98 КПК України.
Вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Приймаючи до уваги, що вилучене у в ході особистого обшуку 21.02.2023 року, майно відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, містить на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що є підстави для накладення арешту на дане майно.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню як таке, що ґрунтується на вимогах закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене 23.02.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:
- мобільний телефон ТМ «OnePlus» 9PRO, IMEI НОМЕР_2 ;
- «холодний гаманець» - спеціалізований пристрій для збереження криптовалюти ТМ «LEDGER»з написом Residence by design, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , к.т. відсутній).
Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений і підписаний без проголошення 02.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13