Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

13 лютого 2023 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2013 р.н., до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківської виправної колонії (№35)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 , захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

22.12.2022 засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою у якій просив звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України. Клопотання мотивує тим, що не зважаючи на його позитивну характеристику, відсутність стягнень та незначний залишок невідбутої частини покарання, 02.11.2022 комісією в складі представників адміністрації ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» йому було відмовлено у звільненні його від відбування покарання без пояснення та конкретизації причин відмови. Зазначає, що у нього немає стягнень та порушень режиму утримання, має позитивну характеристику, навчається у професійно-технічному навчальному закладі установи, має всі необхідні документи, військовозобов`язаний, має житло, підтримує міцні соціальні зв`язки з рідними, має сім`ю та малолітню дитину на утриманні, що є основною складовою для запобігання вчинення злочинів у майбутньому, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, раніше умовно-достроково не звільнявся, як патріот своєї країни прагне бути корисним.

У судовому засіданні засуджений підтримав заяву та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що на підприємстві установи за весь період відбування покарання він пропрацював пару місяців та був звільнений у зв`язку з низькою продуктивністю праці. Його сумлінна поведінка полягає у непорушенні умов режиму утримання, а в чому полягає його сумлінне ставлення до праці пояснити не може. Вважає, що за таких умов він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник ДУ «БВК (№35)» проти задоволення заяви засудженого заперечував, посилаючись на недостатній ступінь його виправлення.

Прокурор заперечував щодо задоволення вказаної заяви засудженого, посилаючись на відсутність для цього передумов.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що 15.09.2020 вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 визнано виннуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України та призначено покарання у виді 03 років 03 місяців позбавлення волі. Вироком Київського апеляційного суду від 21.04.2021 вирок від 15.09.2020 скасовано та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Постановою Верховного Суду від 26.01.2022 вирок від 21.04.2021 змінено, пом`якшено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 29.10.2021, кінець строку 29.04.2023.

Із наявної в матеріалах справи характеристики на особу засудженого встановлено, що з 29.10.2021 він утримувався в державній установі «Київський слідчий ізолятор» де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 17.02.2022. За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. До праці ставиться байдуже.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи лише під контролем представників адміністрації. Намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, однак не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. Не приймає особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не бере участь в роботі самодіяльних організацій, у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених. Навчався в Білоцерківському навчальному центрі № 35 за кваліфікацією «слюсар з ремонту колісних транспортних засобів». Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. На профілактичному обліку не перебуває.

Довідка про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 свідчить про те, що за весь період відбування покарання до нього жодного разу не застосовувалося ані заохочення, ані стягнення.

02.11.2022 за результатами розгляду питання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 комісією установи було відмовлено у зв`язку із недостатнім ступенем виправлення.

За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_3 раніше засуджувався 05.05.2005 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 309 ч.1 , 75, 76 до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки;

28.10.2005 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 187 ч. 2, 69, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.10.2008 умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 03 дні;

27.08.2013 Фастівським міським судом Київської області за ст. 309 ч. 2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки.

28.07.2014 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 186 ч. 3, 71, 72 ч. 5 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 14.11.2016 умовно-достроково на 11 місяців 11 днів.

При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення.

Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При цьому суд бере до уваги поведінку засудженого ОСОБА_3 за весь час відбування покарання, а не лише за останній період, що передує зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_3 про відсутність заохочень і стягнень не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Із довідки про прибутки по місяцях № 330 від 03.01.2023 вбачається, що ОСОБА_3 був працевлаштований на підприємстві установи за весь час відбування покарання лише один місяць - у квітні 2022.

Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання наразі є передчасним.

За встановлених обставин, суд вважає що застосування до засудженого ОСОБА_3 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_3 є не обґрунтованим та передчасним.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст. 371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 15.02.2023 о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_7