УХВАЛА

30 березня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області, в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне обвинувальний акт по кримінальному провадженню №000704 від 18.04.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Рівненському міському суді перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор клопотання підтримав, просив продовжити щодо ОСОБА_4 строк застосування запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки закінчується строк застосування. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, оскільки він неодружений, не працює, продовжують існувати ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 раніше судимий, маючи не зняту та непогашену судимість вчинив нові кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується. З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання ризикам, які не перестали існувати, прокурор просив задоволити клопотання.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, застосувати більш мякий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_4 має бажання вступити на службу для захисту народу України від російської агресії.

ОСОБА_4 підтримав захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, та враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме що він не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не працює, відсутні особи, які б перебували на його утриманні, постійного місця проживання в м. Рівному немає, є мешканцем іншої області. З огляду на обставини кримінального правопорушення у яких обвинувачується ОСОБА_4 існують ризик передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слід продовжити відносно останнього запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченого.

Даних які б вказували на неможливість продовження обвинуваченому даного виду запобіжного заходу немає.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

З огляду на існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 їх тяжкість суспільну небезпеку, відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, а також відсутність даних про неможливість утримувати обвинуваченого під вартою, підстав для застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Як визначено в ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого із застосуванням насильства, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави суд не визначає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута, Хмельницька області, українця, громадянина України, раніше судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід тримання під вартою, строком до 27.05.2022, без визначення розміру застави.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 27.05.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1