Справа № 182/1616/22
Провадження № 1-кс/0182/384/2022
У Х В А Л А
Іменем України
19.04.2022 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000876 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, працюючого неофіційно, особою з інвалідністю не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.06.2017 року Апостоловським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 29.05.2019 року за відбуттям строку покарання;

18.03.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 04.08.2021 року за відбуттям строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією ч.2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 263 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що СВ Нікопольського РУП ГУНП розпочато кримінальне провадження №0000876 за фактом вчинення злочинів на території м. Нікополь в період з 05.10.2021 по 23.02.2022 року за правовою кваліфікацією ч.2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 263 КК України.

01 квітня 2022 року ОСОБА_5 оголошено підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 263 КК України. 14 квітня 2022р. ОСОБА_5 вручено повідомлення про нову підозру за участю захисника.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилався на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: показами свідків, протоколами огляду місць вчинення злочину, протоколами огляду речових доказів, слідчим експериментом під час якого ОСОБА_7 зазначив усі подробиці вчинення ним злочинів, іншими матеріалами кримінального провадження. Прокурор вважає, що обґрунтовано існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні. До того ж, з урахуванням його репутації, у разі доведеності його вини, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Він є раніше судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів, він офіційно не працює, не має стабільного законного джерела прибутку і зазначені обставини вказують на те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний особисто знайомий зі свідками в кримінальних провадженнях та знає місця проживання потерпілих, оскільки вчиняв злочини за місцем їх мешкання. Крім того, в оточенні підозрюваного немає жодної особи, яка заслуговує на довіру і може забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора і просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання та реєстрації. При цьому ОСОБА_5 визнав обставини, викладені в оголошеній йому підозрі і повідомив, що розкаюється втому, що вчинив. Він перебуває у шлюбних відносинах, його дівчина вагітна, але на обліку і лікаря ще не перебуває через невеликий строк. Він працює неофіційно, проживає з мамою і цивільною дружиною, які готові поручитися за його поведінку. Крім того, шкоду потерпілим частково відшкодовано шляхом повергнення викраденого майна і він має намір відшкодувати її в повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 також підтримала його клопотання і просила обрати домашній арешт за місцем проживання матері підозрюваного і його реєстрації, де також проживає і цивільна дружина ОСОБА_8 , яка вагітна.

ОСОБА_9 , яка є матір`ю підозрюваного, в судовому засіданні просила обрати стосовно підозрюваного домашній арешт і запевнила, що лише разом вони зможуть вижити у такий складний період, її і її майбутній невістці потрібна допомога сина, який працює неофіційно. Вона готова поручитися за належну процесуальну поведінку сина.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, перевіривши підстави застосування зазначеного запобіжного заходу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих копій матеріалів кримінального провадження, 14 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру по вказаному кримінальному провадженню за фактом викрадення офіційних документів та майна ОСОБА_10 за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення майна гр. ОСОБА_11 , гр. ОСОБА_12 , гр. ОСОБА_13 , гр. ОСОБА_14 , гр. ОСОБА_15 за ч.3 ст. 185 КК України, за фактом придбання, зберігання та носіння бойових припасів за ч.1 ст. 263 КК України (а.п.112-116).

Підозра, оголошена ОСОБА_5 обґрунтована заявами ОСОБА_10 від 05.10.2021 року, ОСОБА_11 від 27.11.2021 року, ОСОБА_12 від 23.12.2021 року, ОСОБА_13 від 16.01.2022 року, ОСОБА_15 від 01.02.2022 року, ОСОБА_14 від 24.01.2022 року про вчинення стосовно них кримінальних правопорушень (а.п.15,28,36,44,60). Висновком судово-товарознавчої експертизи №61 (а.п.18); протоколом огляду від 10.01.2022 року, згідно якого було оглянуто дорожню сумку коричневого кольору, яку надав ОСОБА_5 (а.п.23-25). Висновком судово-товарознавчої експертизи №63 ( а.п. 30); показами свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що декілька раз ОСОБА_7 просив її закладати речі в ломбард «Гарант», а саме варильну газову поверхню «Мінола», конвекційний обігрівач «Термія», що підтверджується квитанціями з ломбардів (а.п. 58,66).

Обставини, викладенні в підозрі, ОСОБА_17 визнає і не оспорює. За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, слідчий суддя вважає, що оголошена підозра є обґрунтованою.

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/, об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику можливого впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, то він об`єктивно також існує, т.я підозрюваному відоме їх місце проживання, а свідком є його дівчина. Однак, до тепер, жоден потерпілий чи свідок не звертався з заявою до правоохоронних органів щодо незаконного впливу на них з боку підозрюваного. А ризик втечі в умовах воєнного стану є також обмеженим.

Тому, зазначені ризики, на думку слідчого судді, є мінімальними.

Підозрюваний повністю визнає обставини за оголошеною йому підозрою, він щиро розкаюється і його родичі готові поручитися за його процесуальну поведінку. Підозрюваний має постійне місце проживання, за яким зареєстрований і де спільно проживає з цивільною дружиною і мамою, він працює, але без належного оформлення трудових правовідносин. Його матір і цивільна дружина. Яка, зі слів вагітна, можуть і готові допомагати йому виправитися і навіть готові утримувати його. Злочини, вчинені підозрюваним не є резонансними, не пов`язані із застосуванням насилля або спричинення майнової шкоди у великих розмірах.

Що стосується наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик стороною обвинувачення є доведеним, виходячи з відомостей про репутацію підозрюваного, який є раніше судимою особою, за вчинення корисливих злочинів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не погоджується з тим, що для запобігання наявним ризикам необхідно застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 , виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем проживання, в нічний час доби з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

-в період час з 20.00 год. до 08.00 год. наступної доби не залишати місце свого постійного проживання і реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

-прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,

-повідомляти про зміну місця проживання, роботи,

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, тобто до 18 червня 2022 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Ухвалу для виконання направити начальнику Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і для контролю прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1