465/7569/21
1-кс/465/1534/22
У Х В А Л А
про арешт майна
24.08.2022 року слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна
встановив:
слідча ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , звернулася з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна, покликаючись на те, що СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 27.02.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
В ході досудового розслідування 22.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК Україні санкція статті якої передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Внаслідок даного кримінального правопорушення АБ «Укргазбанк» заподіяно майнову шкоду на суму 1 916 119 гривень, яка відшкодована підозрюваною лише частково на суму 196 000 гривень.

Оскільки ОСОБА_5 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно згідно номеру запису на право власності № 15385522 від 13.07.2006 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , тому існує реальний ризик відчуження належного ОСОБА_5 даного нерухомого майна з метою уникнення його можливої конфіскації та звернення стягнення на нього з метою забезпечення відшкодування завданої правопорушенням шкоди.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , було завдано матеріальних збитків АБ «Укргазбанк», з метою конфіскації майна як виду покарання, уникнення подальшого незаконного відчуження належного підозрюваній особі майна, вважає необхідно накласти арешт на нерухоме майно згідно номеру запису на право власності № 15385522 від 13.07.2006, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 встановивши заборону розпоряджатися будь-яким чином ним, а також використання майна особами, які не мають законних підстав для користування таким майном, а тому слідча звернулася з даним клопотанням.

В судове засідання слідча не з`явилася, подала до клопотання заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання про арешт майна підтримує та просить його задоволити.

ОСОБА_5 та її захисник в судове засідання не з`явилися, однак подали заяву про розгляд клопотання без їх участі.

З врахуванням наявних матеріалів клопотання, поданих заяв, положення ст.172 КПК України, вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання без участі вказаних вище осіб, оскільки неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно/а.с.39-40/, що згідно номеру запису на право власності № 15385522 від 13.07.2006 року ОСОБА_5 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється слідством у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у зв`язку із чим до неї може бути застосовано покарання у виді конфіскації майна, таким чином є підстави для накладення арешту на зазначене вище майно підозрюваної.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000185 від 27.02.2022 року, та слідчою надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та доведено необхідність такого арешту.

Дійшовши до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, то слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст.98, 107, 167-168, 170-173, 309, 372, 395 КПК України -

постановив:
клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна частково задоволити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису на право власності №15385522 від 13.07.2006 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1