Справа № 199/712/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000063 від 19.01.2022 відносно:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката Торопчиної- ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:

21.12.2021 о 17:15 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ- 21043», н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , рухався в місті Дніпрі Амур-Нижньодніпровського району по вул. Калиновій з боку вул. Академіка Образцова в напрямку пр. Слобожанського.
Під час руху ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») та дорожнім знаком 5.35.1 ПДР України, розташованого в районі е/о № 51, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме: пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину справа наліво за напрямком його руху, заходів до зменшення швидкості та зупинки для надання йому дороги не прийняв, і продовживши рух, скоїв на нього наїзд.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в проекції середньої третини лівої надбрівної дуги з переходом до її зовнішнього кута, тупої травми лівої кисті з переломом човноподібної кістки з задовільним стоянням уламків, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ-21043», н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить: «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважала можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України, оскільки він вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, яке відноситься до нетяжкого злочину, в повному обсязі відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдану шкоду внаслідок ДТП та примирися з останнім, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні просили суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки ОСОБА_3 вперше вчинив з необережності нетяжкий злочин, вину у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_3 визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілому ОСОБА_6 моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі та примирився з ним.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_10 в судовому засіданні просили суд звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки потерпілий примирився з обвинуваченим та останній заподіяну йому шкоду відшкодував в повному обсязі, при цьому будь-яких вимог матеріального або морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не має.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, виходячи з наступного.
Згідно п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Стаття 46 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Суд приймає до уваги роз`яснення, яке міститься в п. 4 Постанови № 12 від 23.12.2005 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», відповідно до якого за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вперше з необережності вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, яке не є корупційним кримінальним правопорушенням та не вчинено у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, свою вину за пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_3 визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілим ОСОБА_6 та в повному обсязі відшкодував завдані йому збитки.
Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до змісту обвинувального акту обставинами, які помішують покарання обвинуваченому, визнані: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку; обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без застосування заходів кримінального покарання, а тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом.
Оскільки ухвалою суду від 20.06.2022 закрито провадження за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у зв`язку із відсутністю жодних матеріальних або моральних вимог до обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом ДТП, а підстав для застосування спеціальної конфіскації не має, є всі підстави для скасування арешту з транспортного засобу CHEVROLET EPICA, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1993 см.куб.
Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на залучення експертів, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 449/1689/19 (провадження № 51-3089км21), відповідно до якого Верховний Суд підкреслив, що ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Верховний Суд наголосив, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Таким чином, питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України, оскільки кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000063 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи, на суму 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок.
Арешт, накладений ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.05.2022, на транспортний засіб CHEVROLET EPICA, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1993 см.куб., який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), шляхом заборони відчуження даного транспортного засобу, - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1