Провадження № 1-кс/761/9192/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0007615, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.12.2020,
В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0007615, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.12.2020.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0007615 від 15.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, щодо обставин заволодіння групою осіб за попередньою змовою нерухомим майном, шляхом обману із підробленням та використанням підроблених офіційних документів.
Так, 17 серпня 2022 року, проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено ряд речей та документів: блокнот; 2 аркуша з рукописним текстом; роздруківка щодо нерухомості на аркуші 4; банківська картка; картка НОМЕР_1 НОМЕР_2 ; грошові кошти 800 євро, 1900 доларів США, 300 доларів США, 2 купюри по 50 євро; коробки від телефонів Айфон 11, картка на 16 ГБ, Самсунг А10, Айфон Х, Айфон 6s; посвідчення; картка monoбанку; телефон Айфон 6s; телефон Айфон 11; документи на 25 аркушах; блокнот; книга з рецептами; 4 аркуші з записами; 2 аркуші А4 з роздруківкою; документи на 3-х аркушак та 1 аркуші; ноутбук emachineslxnсoсo100370bfda2500 та мобільний телефон Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3 .

17 серпня 2022 року постановою слідчого, вказані речі та документи визнано речовими доказами. З метою їх збереження, а також з метою забезпечення в подальшому, в разі визнання винною ОСОБА_4 , виконання покарання у вигляді конфіскації майна, виходячи із повідомленої їй підозри прокурор просить накласти арешт.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив накласти арешт, долучив додаткові матеріали.
Представник власника майна в судове засідання не з`явився, будучі повідомленим щодо часу та місця розгляду клопотання прокурора, у відповідності до положень ст. 172 ч. 1 КПК України неприбуття особи не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0007615 від 15.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, щодо обставин заволодіння групою осіб за попередньою змовою нерухомим майном, шляхом обману із підробленням та використанням підроблених офіційних документів.
19 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва (761/13420/22) надано дозвіл у даному кримінальному провадженні на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 з метою відшукання та вилучення визначених ухвалою суду речей та документів.

На підставі вказаного вище судового рішення, 17 серпня 2022 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено документи, телефони, комп`ютерну техніку, згідно переліку наведеного у клопотанні прокурора.

17.08.2022 року постановою слідчого вилучені речі та документи визнано речовими доказами.

17.08.2022 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 . ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах (санкція ст. 190 ч. 4 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна).

Постановами слідчого від 24.08.22 року призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилученої електронної техніки, а саме: ноутбуку emachineslxnсoсo100370bfda2500 та мобільного телефону Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3 , проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, 358 КК України, та з урахуванням призначених екпертиз по вилученій техніці, вбачає наявність підстав для її арешту, в той же час слідчий суддя не вбачає підстав для арешту інших пристрої мобільного зв`язку, з огляду на приписи ч. 2 ст. 168 КПК України, та вилучених в ході обшуку документів, оскільки зміст таких документів не деталізовано, що перешкоджає слідчому судді встановити відповідність цих документів, критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим в цій частині клопотання слід залишити без задоволення.

Щодо арешту вилучених грошових коштів, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, на підставі положень ч. 2 п. 3, ч. 5 ст. 170 КПК України.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:

?ноутбук emachineslxnсoсo100370bfda2500

?мобільний телефон Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3

?грошові кошти 800 євро, 1900 доларів США, 300 доларів США, 2 купюри по 50 євро.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1