Справа № 286/2014/22
У Х В А Л А

19 серпня 2022 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який підозрюється у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №0000156 від 07.07.2022 , -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності 16.04.2021 слідчим відділом Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 321 ч. 3 КК України, і будучи не засудженим за вказані кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став, та скоїв повторне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , маючи на меті умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та при невстановлених обставинах, незаконно придбав наркотичний засіб метадон, який незаконно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс до приміщення жилого будинку за місцем свого тимчасового проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, 15.07.2022 близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Овручі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок незаконного збуту наркотичних засобів, під час проведення оперативної закупки продав за 300 грн. особі зі зміненими анкетними даними шприц з прозорою безбарвною рідиною, яка містила у своєму складі наркотичний засіб метадон, масою 0,00325 г, тим самим незаконно його збув.

Своїми умисними діями, вираженими у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

19 серпня 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Тому, з метою попередження можливості продовження підозрюваним ОСОБА_4 злочинної діяльності, а також з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи обставини, що свідчать по неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, наявна необхідність в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав частково. Пояснив, що він, як наркозалежна особа, перебуває на метадоновій програмі в поліклініці м. Коростень. Йому видається метадон для того, щоб підтримувати здоров`я. Він розуміє, що не повинен був нікому передавати метадон, але його знайомий, такий же наркозалежний як і він дуже в нього просив, так як йому було погано. Він щиро розкаюється в тому, що передав метадон іншій особі. Гроші він не заробляв. Щодо задоволення клопотання заперечив. Просить застосувати йому більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт, зозначивши, що не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Захисник в судовому засіданні також заперечила щодо задоволення клопотання. Вказала, що ОСОБА_4 дійсно є наркозалежним та неодноразово проходив лікування у наркодиспансерах. Зараз дійсно перебуває на метадоновій програмі разом зі своїм братом. Підозра на разі не є обгрунтованою. Вважає, що домашній арешт в повній мірі забезпечить процесуальну поведінку ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2022 відомості про те, що 07.07.2022 до ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали з приводу того, що жителі Овруцької ОТГ Коростенського району здійснюють збут психотропних та наркотичних речовин, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000156 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

19.08.2022 щодо ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК).

Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, враховує положення ст.ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії досудового розслідування не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, а також те, що підозрюваний є наркозалежним, перебуває на метадоновій програмі з 05.05.2022, що підтверджується копіями його заяви та листка призначень, а також показаннями свідка ОСОБА_7 , вину свою частково визнав, щиро розкаюється в скоєному, має визначене місце проживання: АДРЕСА_2 , де проживає з матір`ю, а тому фактично вказані обставини не позбавляють можливості здійснення контролю за ним з боку слідчого та прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім обгрунтованості ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором, при доведеності обставин, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання та водночас про обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду, цілодобово.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

а) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений час.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Згідно ст.181 ч.4 КПК України орган Національної поліції, зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1