Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1454/19
Провадження № 1-кп/499/12/22
В И Р О К

Іменем України

18 липня 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі - також прокурор), обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_4 (далі - також захисник), розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, обвинувальний акт кримінального провадження № 0000448 за обвинуваченням ОСОБА_5 (далі - також обвинувачена, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Овідіополь, Овідіопольського району, Одеської області, проживаючої в квартирі АДРЕСА_1 , офіційно не працюючої, з вищою освітою, незаміжньоїу вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке.
Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 29 червня 2022 року обвинувачена за цим кримінальним провадженням звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених частиною 1 статті 49 КК, за обвинуваченням особи у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 КК кримінальне провадження закрите (далі - ухвала від 29 червня 2022 року).
За іншою частиною обвинувачення особа, обіймаючи посаду спеціаліста та головного спеціаліста першої категорії відділу соціальних допомог та компенсацій управління праці та соціальної політики Ширяївської районної державної адміністрації (далі - також Управління), пов`язану з розпорядженням бюджетними коштами, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані їй повноваження всупереч інтересам служби, умисно, з корисливих мотивів, порушуючи порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги та забезпечення завдань реалізації державної політики з питань соціального захисту населення встановлених законодавством про державну соціальну допомогу, посадові обов`язки, знаходячись на своєму робочому місці в приміщенніУправління, розташованого у будинку 4, по вулиці Коробченко, селища Ширяєве, Ширяївського району, Одеської області:

- у 2013 році, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на розтрату бюджетних коштів, діючи повторно, незаконно заволоділа отриманими від ОСОБА_6 (далі - також ОСОБА_6 ) документами, які містять персональні дані для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - також документи), що визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року (далі - також Порядок №250), внесла відомості до заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій (далі - також заява)від 01 жовтня 2013 року, 29 січня 2015 року, 10 липня 2015 року, 21 червня 2016 року, 01 липня 2016 року, 21 січня 2017 року, а також до декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі - також декларація) від 01 жовтня 2013 року, 29 січня 2015 року, 01 липня 2016 року, й здійснила реєстрацію персональних даних ОСОБА_6 в електронній базі «АSORD» (далі - також електронна база) з метою незаконного нарахування останній грошових коштів, як державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - також допомога), нарахування яких передбачено Порядком №250; у подальшому, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , яка не перебуває на обліку в центрі зайнятості, не має права на призначення допомоги, в порушення пункту 10 Порядку №250, використовуючи свій персональний код №14 та унікальний пароль доступу, внесла в електронну базу відомості щодо ОСОБА_6 , чим створила умови для незаконного призначення допомоги;надалі, використовуючи свій персональний код №14 і унікальний пароль доступу, увійшла до електронної базий безпідставно здійснила нарахування грошових коштів в інтересах ОСОБА_6 , як допомоги; внаслідок чого протягом 2013 - 2017 років ОСОБА_6 незаконно перераховані грошові кошти, як допомога, чим державному бюджету завдані збитки в загальному розмірі 66623 гривні 86 копійок; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за ознаками, - розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

- у 2015 році, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на розтрату бюджетних коштів, діючи повторно, незаконно заволоділа отриманими від ОСОБА_7 (далі - також ОСОБА_7 ) документами, що визначені Порядком №250 та внесла відомості до заяв від 28 травня 2015 року, 10 листопада 2015 року, 15 грудня 2016 року, а також до декларацій від 10 листопада 2015 року, 15 грудня 2016 року, 01 липня 2016 року й здійснила реєстрацію персональних даних ОСОБА_7 в електронній базі з метою незаконного нарахування їй грошових коштів, як допомоги, нарахування яких передбачено Порядком №250; у подальшому, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , яка не перебуває на обліку в центрі зайнятості, тому не має права на призначення допомоги, в порушення пункту 10 Порядку №250, використовуючи свій персональний код №14 та унікальний пароль доступу, внесла в електронну базу відомості щодо ОСОБА_7 , чим створила умови для незаконного призначення допомоги;надалі, використовуючи свій персональний код №14 і унікальний пароль доступу, увійшла до електронної бази, й безпідставно здійснила нарахування грошових коштів ОСОБА_7 , як допомоги; внаслідок чого протягом 2015 - 2016 років ОСОБА_7 незаконно перераховані грошові кошти, як допомога, чим державному бюджету завдані збитки в загальному розмірі 62752 гривні 44 копійки; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за ознаками, - розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

- у 2015 році, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на розтрату бюджетних коштів, діючи повторно, незаконно заволоділа отриманими від ОСОБА_8 (далі - також ОСОБА_8 ), документами, що визначені Порядком №250 та внесла відомості до заяв від 02 лютого 2015 року, 11 серпня 2015 року, 06 грудня 2016 року, а також до декларацій від 02 лютого 2015 року, 11 серпня 2015 року, 06 грудня 2016 року, й здійснила реєстрацію персональних даних ОСОБА_8 , в електронній базі з метою незаконного нарахування їй грошових коштів, як допомоги, нарахування яких передбачено Порядком №250; у подальшому, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , яка не перебуває на обліку в центрі зайнятості, тому не має права на призначення допомоги, в порушення пункту 10 Порядку №250, використовуючи свій персональний код №14 та унікальний пароль доступу, внесла в електронну базу відомості щодо ОСОБА_8 , чим створила умови для незаконного призначення допомоги;надалі, використовуючи свій персональний код №14 і унікальний пароль доступу, увійшла до електронної бази, й безпідставно здійснила нарахування грошових коштів ОСОБА_8 , як допомоги; внаслідок чого протягом 2015 - 2017 років ОСОБА_8 , незаконно перераховані грошові кошти, як допомога, чим державному бюджету завдані збитки в загальному розмірі 7678 гривень 82 копійки; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за ознаками, - розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

- у серпні 2016 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на розтрату бюджетних коштів, діючи повторно, незаконно заволоділа отриманими від ОСОБА_9 (далі - також ОСОБА_9 ), документами, що визначені Порядком №250 та внесла відомості до заяви від 16 серпня 2016 року, а також до декларацій від 16 серпня 2016 року й здійснила реєстрацію персональних даних ОСОБА_9 , в електронній базі з метою незаконного нарахування їй грошових коштів, як допомоги, нарахування яких передбачено Порядком №250; у подальшому, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , яка не перебуває на обліку в центрі зайнятості, тому не має права на призначення допомоги, в порушення пункту 10 Порядку №250, використовуючи свій персональний код №14 та унікальний пароль доступу, внесла в електронну базу відомості щодо ОСОБА_9 , чим створила умови для незаконного призначення допомоги;надалі, використовуючи свій персональний код №14 і унікальний пароль доступу, увійшла до електронної бази, й безпідставно здійснила нарахування грошових коштів ОСОБА_9 , як допомоги; внаслідок чого протягом 2016 - 2017 років ОСОБА_9 , незаконно перераховані грошові кошти, як допомога, чим державному бюджету завдані збитки в загальному розмірі 18667 гривень 52 копійки; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за ознаками, - розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

- у 2013 році, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на розтрату бюджетних коштів, діючи повторно, незаконно заволоділа отриманими від ОСОБА_10 (далі - також ОСОБА_10 ), документи, що визначені Порядком №250 та внесла відомості до заяв від 02 серпня 2016 року, 02 лютого 2017 року, а також до декларації від 02 серпня 2016 року та декларації на умовно-позначеному аркуші «73» в особовій справі, й здійснила реєстрацію персональних даних ОСОБА_10 , в електронній базі з метою незаконного нарахування їй грошових коштів, як допомоги, нарахування яких передбачено Порядком №250; у подальшому, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 , яка не перебуває на обліку в центрі зайнятості, тому не має права на призначення допомоги, в порушення пункту 10 Порядку №250, використовуючи свій персональний код №14 та унікальний пароль доступу, внесла в електронну базу відомості щодо ОСОБА_10 , чим створила умови для незаконного призначення допомоги;- надалі, використовуючи свій персональний код №14 і унікальний пароль доступу, увійшла до електронної бази, й безпідставно здійснила нарахування грошових коштів ОСОБА_10 , як допомоги; внаслідок чого протягом 2016 - 2017 років ОСОБА_10 , незаконно перераховані грошові кошти, як допомога, чим державному бюджету завдані збитки в загальному розмірі 8539 гривень 84 копійки; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за ознаками, - розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

- у 2016 році, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на привласнення та заволодіння бюджетними коштами, діючи повторно, підшукала для отримання допомоги ОСОБА_11 (далі - також ОСОБА_11 ), якій запропонувала для отримання допомоги надати документи, що визначені Порядком №250, повідомивши ОСОБА_11 про відсутність законних підстав для отримання допомоги, ау разі надання згоди на участь в такій злочинній діяльності остання має сплати їй частину незаконної винагороди від нарахованих сум допомоги, тоді вона забезпечить оформлення й нарахування відповідної допомоги; після чого, за попередньою змовою з нею, ОСОБА_11 погодилася на такі пропозицію та умови; надалі обвинувачена, в порушення пунктів 2.2, 2.7 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 19.09.2006 №345 (далі - Інструкція №345) не внесла заяву від 01 листопада 2016 року та деклараціюдо журналу реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги, однак здійснила реєстрацію персональних даних ОСОБА_11 в електронній базі з метою незаконного нарахування їй грошових коштів, як допомоги, нарахування яких передбачено Порядком №250; у подальшому, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , яка не перебуває на обліку в центрі зайнятості, тому не має права на призначення допомоги, в порушення пункту 10 Порядку №250, використовуючи свій персональний код №14 та унікальний пароль доступу, внесла в електронну базу відомості щодо ОСОБА_11 , чим створила умови для незаконного призначення допомоги;- надалі, використовуючи свій персональний код №14 і унікальний пароль доступу, увійшла до електронної бази, й безпідставно здійснила незаконні дії щодо остаточного оформлення та подальшого нарахування бюджетних грошових коштів на індивідуальний рахунок ОСОБА_11 , яка після нарахування та отримання допомоги, діючи як посібник, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 191 КК, в невстановлених місцях, на території колишнього Ширяївського району Одеської області, в невстановлені дати, час, при особистих зустрічах передавала їй половину незаконно отриманих як допомога грошових коштів; внаслідок чого протягом 2016 року, вона діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 незаконно заволоділи бюджетними грошовими коштами, як допомога, чим державному бюджету завдані збитки в загальному розмірі 23855 гривень 01 копійка; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за ознаками, - привласнення та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

-у 2016 році, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на привласнення та заволодіння бюджетними коштами, діючи повторно, знаходячись у невстановленому місці, зустрілася з ОСОБА_11 якій запропонувала для отримання державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми надати документи, що визначені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (далі - Порядок №1751), повідомивши ОСОБА_11 про відсутність законних підстав для отримання допомоги, ау разі надання згоди на участь в такій злочинній діяльності остання має сплати їй частиу незаконної винагороди від нарахованих сум допомоги, тоді вона забезпечить оформлення й нарахування відповідної допомоги; після чого, за попередньою змовою з нею, ОСОБА_11 погодилася на такі пропозицію та умови; в подальшому отримала від ОСОБА_11 документи, що визначені Порядком №1751 та внесла відомості до заяви від 12 травня 2016 року, а також до декларацій 12 травня 2016 року й здійснила реєстрацію персональних даних ОСОБА_11 в електронній базі з метою незаконного нарахування їй грошових коштів, як допомоги, нарахування яких передбачено Порядком №1751; згодом, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , яка має дитину народжену у шлюбі на користь якої стягуються аліменти, тому не має права на призначення допомоги,в порушення пункту 33 Порядку №1751, використовуючи свій персональний код № 14 та унікальний пароль доступу, внесла в електронну базу відомості щодо ОСОБА_11 , чим створила умови для незаконного призначення допомоги; надалі, використовуючи свій персональний код №14 і унікальний пароль доступу, увійшла до електронної бази, й безпідставно здійснила незаконні дії щодо остаточного оформлення та подальшого нарахування бюджетних грошових коштів на індивідуальний рахунок ОСОБА_11 , яка після нарахування та отримання допомоги, діючи як посібник, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 191 КК, в невстановлених місцях, на території колишнього Ширяївського району Одеської області, в невстановлені дати, час, при особистих зустрічах передавала їй половину незаконно отриманих як допомога грошових коштів; внаслідок чого протягом 2016 - 2017 років, вона діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 незаконно заволоділи бюджетними грошовими коштами, як допомога, чим державному бюджету завдані збитки в загальному розмірі 30067 гривень 92 копійки; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за ознаками, - привласнення та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

-у 2016 році, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на привласнення та заволодіння бюджетними коштами, діючи повторно, створила відповідні умови для незаконного нарахування соціальної виплати у вигляді допомоги при народжені дитини, передбаченої статтею 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон 2811-XII), здійснила подання відповідної заявки на виплату такої допомоги для виділення грошових коштів з державного бюджету та знаходячись у невстановленому місці, зустрілася з ОСОБА_11 , якій запропонувала отримати допомогу при народжені дитини передбаченої Законом 2811-XII, повідомивши ОСОБА_11 про відсутність законних підстав для отримання допомоги, ау разі надання згоди на участь в такій злочинній діяльності остання має сплати їй частину незаконної винагороди від нарахованих сум допомоги, тоді вона забезпечить оформлення й нарахування відповідної допомоги; після чого, за попередньою змовою з нею, ОСОБА_11 погодилася на такі пропозицію та умови; пізніше, в порушення пункту 2.1 Інструкції №345 без отримання від ОСОБА_11 заяви та декларації здійснила реєстрацію персональних даних ОСОБА_11 в електронній базі; згодом, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , дитину не народжувала, тому не має права на призначення допомоги, в порушення пункту 11 Порядку № 1751, використовуючи свій персональний код № 14 та унікальний пароль доступу, внесла в електронну базу відомості щодо ОСОБА_11 , чим створила умови для незаконного призначення допомоги; надалі, використовуючи свій персональний код №14 і унікальний пароль доступу, увійшла до електронної бази, й безпідставно здійснила незаконні дії щодо остаточного оформлення та подальшого нарахування бюджетних грошових коштів на індивідуальний рахунок ОСОБА_11 , яка після нарахування та отримання допомоги, діючи як посібник, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 191 КК, в невстановлених місцях, на території колишнього Ширяївського району Одеської області, в невстановлені дати, час, при особистих зустрічах передавала їй половину незаконно отриманих як допомога при народжені дитини грошових коштів; внаслідок чого в березні 2016 року, вона діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 незаконно заволоділи бюджетними грошовими коштами, як допомога, чим державному бюджету завдані збитки в загальному розмірі 12900 гривень; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за ознаками, - привласнення та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

2. Учасники судового провадження висловили таке.
Обвинувачена у вчиненому діянні визнала себе винною повністю, підтвердила у своїх свідченнях сутність пред`явленого їй обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь та додатково показала, що вчинене відбулося через необдуманість дій й бажання поза встановленим порядком допомогти особам без належної перевірки документів, що призвело до розтратибюджетних грошових коштів, а також вирішити скрутне матеріальне становище за обвинуваченням упривласненні та заволодінні, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , грошовими коштами, які спільно з останньою частково, добровільно повернули до державного бюджету, розкаюється у вчиненому.
Представник потерпілого Ірина Олівська подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник органу з питань пробації, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не прибула, направивши до суду досудову доповідь щодо обвинуваченої, що за правилами частини 3 статті 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не перешкоджає судовому розгляду.
3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин такі.
За відсутності заперечень учасників судового провадження, добровільності їх позиції,сумнівів у правдивості свідчень обвинуваченої, суд, у порядку встановленому статтею 349 КПК, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченої та дослідженням, що характеризують її особу документів, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й правильно розуміються.

Обвинувачена повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення. Під час допиту обвинувачена детально розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення та щиро розкаялася у вчиненому, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, місця, часу, мотиву, мети і способу вчинення кримінального правопорушення.
4. Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі.
Оскільки, виходячи з аналізу доказів, досліджених з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК, суд встановив, що обвинувачена, обіймаючи посаду спеціаліста та головного спеціаліста першої категорії відділу соціальних допомог та компенсацій Управління, пов`язану з розпорядженням бюджетними коштами, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані їй повноваження всупереч інтересам служби, умисно, на користь інших осіб та свою користь, діючи повторно, порушуючи порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги та забезпечення завдань реалізації державної політики з питань соціального захисту населення встановлених законодавством про державну соціальну допомогу, посадові обов`язки, знаходячись на своєму робочому місці в приміщенніУправління, вчинила дії за наведених у пункті 1 цього вироку фактичних обставин, тому суд вважає доведеною її вину у вчинені кримінального правопорушення та такі її дії кваліфікує за частиною 3 статті 191 КК.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, виходячи з приписів статей65 - 68 КК, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, визнає її щире каяття, як обставини, що пом`якшує покарання та встановив відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, за якою орган пробації вважає, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як середній, а ризик небезпеки для суспільства, зокрема для окремих осіб, оцінюються як низький, виправлення обвинуваченої можливе без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства і пропонує у разі звільнення від покарання з випробуванням покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені частинами 1, 3 статті 76 КК (далі - доповідь, том 2 а,с. 38-42).
Суд наголошує, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому кримінальному правопорушенню. Категорія справедливості передбачає, що покарання за кримінальне правопорушення повинно бути домірним щодо вчиненого. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.
З урахуванням викладених обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, доповідь, даних про обвинувачену як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувалася, розкаюється у вчиненому,добровільно здійснила усунення заподіяної шкодишляхом часткового повернення грошових коштів до державного бюджету, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває,має вищу освіту, після звільнення з Управління зі слів продовжує працювати не офіційно, має на утриманні матір, що хворіє, натепер не становить суспільної небезпеки, враховуючи положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, яке досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, й створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, суд вважає, можливим призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, установлених санкцією частини 3 статті 191 КК та виправлення обвинуваченої без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі зі звільненням її на підставі статті 75 КК від відбування основного покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 КК.
Також, обвинуваченій має бути призначене додаткове обов`язкове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади на строк у межах, установлених санкцією частини 3 статті 191 КК.

Водночас суд, з огляду на приписи статей 55, 75, 77 КК, з урахуванням роз`яснень викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», наголошує, що закон про кримінальну відповідальність передбачає можливість звільнення засудженого від відбування лише основного покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, натомість не допускає можливість звільнення засудженого від відбування призначеного судом додаткового покарання. Отже, звільнення обвинуваченої від відбування призначеного додаткового покарання за статтею 75 КК не може здійснюватися.
4.Мотиви щодо цивільного позову такі.
До обвинувального акту прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_12 долучив цивільний позов поданий в інтересах держави до обвинуваченої про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином (далі - також цивільний позов прокурора).

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2021 року цивільний позов залишений без руху (далі - також ухвала від 29 листопада 2021 року), як такий, що поданий прокурором без урахування вимог статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - також ЦПК).
Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (частина 1, 3 статті 93 КПК).

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (частина 1 статті 128 КПК).

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (частина 4 статті 128 КПК).

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина 5 статті 128 КПК).

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (частина 7 статті 128 КПК).

Ухвала від 29 листопада 2021 року отримана прокурором 02 грудня 2021 року та повторно 30 червня 2022 року, що підтверджується супровідним листом та розпискою.
Суд зауважує, що право прокурора на подання цивільного позову не є абсолютним. Таке право кореспондується з обов`язком подати позовну заяву за формою та змістом, які повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, що пред`являються у порядку цивільного судочинства, з обов`язковим зазначенням доказів, якими обґрунтовуються заявлені цивільним позивачем вимоги.

Суд відмічає, що у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті 1 частини 2 статті 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Відтак суд констатує, що прокурор, достовірно знаючи про постановлену ухвалу від 29 листопада 2021 року, у встановлений строк не усунув зазначені в цій ухвалі недоліки та інших заяв та клопотань, змінену позовну заяву після постановлення ухвали від 29 червня 2022 року до суду не подавав.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, а цивільний позивач може реалізувати своє право на судовий захист шляхом подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку такі.
Сторони клопотань в порядку визначеному частиною 5, 9 статті 100 КПК не заявляли, тому питання про долю речових доказів судом не вирішувалось, оскільки речові докази суду надані не були.

З огляду на положення статті 124 КПК процесуальні витрати за проведення: судово-почеркознавчої експертизи №208-П у розмірі 7065 гривень 45 копійок; судово-почеркознавчої експертизи №205-П у розмірі 7065 гривень 45 копійок; судово-почеркознавчої експертизи №215-П у розмірі 8792 гривні 56 копійок; судово-почеркознавчої експертизи №209-П у розмірі 6280 гривень 40 копійок; судово-почеркознавчої експертизи №210-П у розмірі 3140 гривень 20 копійок; судово-почеркознавчої експертизи №206-П у розмірі 4396 гривень 28 копійок; судово-почеркознавчої експертизи №207-П у розмірі 5024 гривень 32 копійки; судово-економічної експертизи у розмірі 17160 гривень, а загалом у розмірі 58924 гривні 66 копійок слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Одночасно, суд не стягує з обвинуваченої процесуальні витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи №217-П у розмірі 4710 гривень 30 копійок, яка не пов`язана з пред`явленим особі обвинуваченням.

Стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу, у цьому кримінальному провадженні, щодо обвинуваченої не заявлялися.

Керуючись статтями 369-371, 373-374КПК, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2, 3 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- офіційно працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу), за винятком працевлаштування на посади (роботу) пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в загальному розмірі 58924 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 66 копійок.
Цивільний позов прокурора до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу, що він має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_13