Дата документу 12.04.2022 Справа № 317/3714/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3714/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/707/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за поданням ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не працює, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимий: 23 червня 2008 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.296, ст.75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
04 липня 2014 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.
09 вересня 2014 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.
По даній справі засуджений: 23 вересня 2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2008 року, за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2014 року та за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року, до відбуття 7 років позбавлення волі.

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Біленьківська виправна колонія №99».

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія №99»про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Своє рішення суд мотивував тим, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів, не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_6 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду, задовольнити його клопотання за ст.81 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що в законі не має будь-яких обмежень для застосування ст.81 КК України з мотивів тяжкості або виду злочину, стану здоров`я або інших обставин. Навіть якщо до особи раніше застосовувались заохочувальні норми і особа вчинила новий злочин, це не є підставою для відмови.

Вказує, що за час відбування покарання до нього були застосовані заходи стягнень та заохочень. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Він має позитивні характеристики.

Під час судового розгляду представник адміністрації підтримав подання. Прокурор не підтримала подання, мотивуючи це наявністю стягнень, однак не врахувала, що ці стягнення зняті в установленому законом порядку.

Також зазначив, що він працює в їдальні на добровільні безоплатній основі. До праці ставиться сумлінно та якісно працює. Крім того, виконує разові завдання з благоустрою установи.

Бере участь у програмах диференційованого впливу та в самодіяльних організаціях. Здобув професію «маляр-штукатур».

Посилається на те, що має батька з інвалідністю ІІІ неробочої групи, який потребує догляду, та доньку 2006 р.н., якій потрібен батько. Зв`язок з рідними підтримує шляхом листування та отримує посилки.

Вину у скоєному злочині визнає та розкаюється. Виконавчих листів не має.

Згідно з ухвалою суду, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання адміністрації Біленьківської виправної колонії №99 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , мотивоване тим, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20 травня 2015 року. Станом на 28 жовтня 2021 року відбув більше як 3/4 строку покарання. Під час тримання у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» допустив три порушення режиму тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи виконання покарань. Стягнення зняті, заохочень не мав.
З 17 червня 2017 року проходив курс лікування при ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)», допустив чотири порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи виконання покарань. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 06 лютого 2018 року відбував покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)». Допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці п`ять разів заохочувався правами начальника установи.
В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 26 листопада 2020 року. За період відбування покарання характеризується позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допустив, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 3 заохочення правами начальника установи.
Вважають, що засуджений довів своє виправлення, та до нього можливо застосувати ст.81 КК України.
У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії №99 ОСОБА_8 підтримав подання, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у ньому.
Засуджений ОСОБА_6 підтримав подання, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_9 заперечувала щодо задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого і вважала ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

При цьому висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися також й на аналізі даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Відповідно до положень КВК України, основним засобом виправлення і ресоціалізації засуджених є, зокрема, суспільно корисна праця.

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону та рекомендацій, викладених в постанові Пленуму Верхового Суду України, детально проаналізував дані про особу засудженого ОСОБА_6 і його поведінку за весь час відбування покарання та дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення.

Так, з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 засуджений вирокомІндустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 вересня 2015 року за ч.1 ст.121ККУкраїни до6 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2008 року, за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2014 року та за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року, до відбуття 7 років позбавлення волі.

Початок строку: 23 вересня 2015 року, кінець строку: 08 січня 2023 року.

Згідно з характеристикою, наданою ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» на засудженого ОСОБА_6 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 20 травня 2015 року. Станом на 28 жовтня 2021 року відбув більше як 3/4 строку покарання. Під час тримання у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» допустив три порушення режиму тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи виконання покарань. Стягнення зняті, заохочень не мав.
З 17 червня 2017 року проходив курс лікування при ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)», допустив чотири порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи виконання покарань. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 06 лютого 2018 року відбував покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)». Допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці п`ять разів заохочувався правами начальника установи.
В Біленьківській виправній колонії № 99 відбуває покарання з 26 листопада 2020 року. За період відбування покарання характеризується позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допустив, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 3 заохочення правами начальника установи.
На добровільній безоплатній основі працює в їдальні для засуджених різноробочим. До праці ставиться сумлінно, роботу виконує якісно та у вказаний термін. Також виконує разові завдання по благоустрою місць позбавлення волі. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно, виявляє власну ініціативу. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи посереднє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. За характером спокійний, врівноважений, підтримує стосунки із засудженими тільки позитивної спрямованості.
Бере особисто участь у програмах диференційованого виховного впливу та у секціях самодіяльності організації. В 2020 році закінчив ДНЗ Жовтоводський навчальний центр №26 здобувши професію «муляр штукатур» 2-го розряду.
Підтримує зв`язок з рідними шляхом листування, отримує від них посилки та передачі.
У скоєному злочині вину визнає повністю, розкаюється, за вироком суду має позов на суму 27589,52 грн. Виконавчих листів на стягнення позову в установі відсутні.
22 травня 2018 року комісією ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» було відмовлено в застосовані заохочувальної норми, передбаченої ст.101 КВК України, у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації.
05 грудня 2019 року комісією ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.82 Кримінального кодексу України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а саме заміні невідбутої частини покарання більш мяким.
10 вересня 2020 року комісією ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.81 Кримінального кодексу України, у вигляді заміни умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно з довідкою про наявність заохочень та стягнень, виданою ДУ «Біленьківська виправна колонія №99», засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання має 8 заохочень, допустив 8 порушень, за що на нього були накладені стягнення у вигляді догани, суворої догани та поміщення до карцеру на 7 діб.

У відповідності з довідкою, виданою головним бухгалтером, засуджений ОСОБА_6 дійсно відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія №99» з 26 листопада 2020 року, на виробництві колонії не працював.

З урахуванням даних, що характеризують особу засудженого ОСОБА_6 , його відношення до праці за весь період знаходження у виправних установах, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Той факт, що накладені на засудженого стягнення погашені, та він має заохочення, не є безумовною підставою для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки в цьому випадку враховується поведінка засудженого і його ставлення до праці за увесь час відбування покарання.

З огляду на викладене, наявність у засудженого ОСОБА_6 батька з інвалідністю та доньки 2006 р.н., не є достатньою підставою для застосування до засудженого положення ст.81 КК України, як і підвищення засудженим свого загальноосвітнього рівня.

При вирішенні питання про застосування до засудженого норми ст.81 КК України, суд першої інстанції в сукупності з іншими обставинами оцінюючи дані про особу засудженого, послався на тяжкість вчиненого останнім злочину, що на думку суду апеляційної інстанції не суперечить вимогам закону.
Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції не спростовують. Отже, підстав для задоволення цієї скарги не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 26листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99»про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3