Справа № 304/477/22 Провадження № 1-кп/304/139/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000018 від 07 лютого 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Т.Пасіка, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з обвинувального акту, 26 січня 2022 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 , де не маючи умислу на спричинення тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання такої шкоди для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , хоча повинен був і міг її передбачити, штовхнув руками в область грудної клітки останнього, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді гвинтоподібного перелому зовнішньої кісточки в нижній третині діалізу без значного зміщення, розрив дистального між гомілкового синдесмозу зліва, закритий уламковий перелом нижньої третини лівої малогомілкової кістки, підвивих лівої стопи.

Вказанітілесні ушкодження найбільш ймовірно могли виникнути внаслідок підвороту ступні назовні з одночасною ротацією гомілки по повздовжній осі, можливо з наданням тілу попереднього прискорення та потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і відповідно до п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Також пояснив, що він повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився з потерпілим ОСОБА_4 та повністю відшкодував такому завдані збитки. Після роз`яснення судом обвинуваченому суті обвинувачення, а також його права заперечувати проти закриття кримінального провадження, наслідком чого є проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку, останній вказав, що не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав примирення з потерпілим відповідно до ст. 46 КК України.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченим примирився, претензій будь-якого характеру до нього не має, так як він повністю відшкодував йому завдані збитки. Також просив відповідно до ст. 46 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Повідомив, що його позиція є добровільною, жодного примусу чи тиску на нього не здійснювалось.
Прокурор у судовому засіданні щодо заявленого клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим не заперечила.
Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів, не є корупційним або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, та не відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) особа, яка вчинила злочин, примирилася з потерпілим; 4) особа, яка вчинила злочин відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до абзацу 5 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Згідно з абзацом 3 п. 4 вказаної Постанови примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та відповідно до примітки до ст. 45 КК України до корупційних кримінальних правопорушень не належить, а також не є порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, що керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиро розкаявся, примирився з потерпілим та завдані збитки такому відшкодував в повному обсязі, про що потерпілий повідомив суд безпосередньо в судовому засіданні.
У постанові Верховного Суду України № 27 кс 16 від 31 березня 2016 року, суд указує, що існує така група суспільних відносин, охоронюваних кримінальним правом, у яких приватні інтереси їх учасників можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Без наявності приватних інтересів і вираження волевиявлення до їх реалізації ніякі публічні інтереси не можуть бути досягнуті.
Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66 кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно з ст. 46 КК України.
Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. Право на примирення у ст. 46 КК України це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане.
Будь-які обставини, які б перешкоджали звільненню ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, відсутні.
Отже, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Провадження в справі слід закрити.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. 46 КК України, статтями 284, 286, 288, 370, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 07 червня 2022 року.

Головуюча: ОСОБА_1