ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В :
Клопотання надійшло до суду 16.09.2022 та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_4 15.09.2022 в 21-00 год.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.
У зв?язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено начастковузмінустатті1 Указу Президента Українивід24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022року№ 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжитистрокдіївоєнногостану в Україніз 05 години 30 хвилин25 травня 2022 року строком на 90 діб.
ОСОБА_4 розуміючи, що на території України введено воєнний стан, вчинив злочин за наступних обставин.
Так, 13.09.2022 приблизно 12 години 52 хвилин ОСОБА_4 рухаючись по вулиці Пимоненка в місті Боярка, Фастівського району, Київської області, де побачив біля входу до приватної території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , велосипед марки «FormulaElectra», фіолетового кольору,який не був пристебнутий велосипедним замком, після того як він помітив велосипед, у останнього виник умисел на його викрадення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння,переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку велосипеда фіолетового кольору з рожевими вставка з надписом «Фортуна»,що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ,який знаходився біля паркану приватної території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 5000 гривень 00 копійок.
Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 від послуг захисника відмовився, просив обрати більш мякий запобіжний захід.
Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 14.09.2022 ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Фастівської окружної прокуратури, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 13.09.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.09.2022; протоколом допиту підозрюваного від 13.09.2022; іншими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Крім цього, судом, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
Наявними ризиками в даному кримінальному провадженні, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, як тримання під вартою є:
- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність даного ризику свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, тому під страхом такого покарання може у майбутньому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення. Дані висновки зроблені з того, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, тобто немає законного джерела доходу, раніше неодноразово судимий.
Отже, прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання, в будь-який час, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, суд звертає увагу на Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембл і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1999, в якому зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення.
Тому, на переконання суду, прокурором, в даному випадку, дотримано вимогу розумної підозри, що фактично не заперечувалось підозрюваним, який свою провину визнав.
При обранні запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність у підозрюваного ОСОБА_4 постійного місця роботи, а отже відсутнє джерело існування, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність в нього утриманців та наявність судимості.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Проте, враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та для запобігання ризикам ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 судом не встановлено.
Вказані відомості щодо особи ОСОБА_4 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний буде мати можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду та матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу, на застосуванні якого наполягав підозрюваний.
Суд, також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе визначати розмір застави.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184 КПК України,

П о с т а н о в и в :
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Фастівського району, українця, громадянина України, не працює, з середньою освітою, неодруженого, нікого на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 11 листопада 2022 року.
Строк дії ухвали до 11.11.2022 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1