СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3027/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладач ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , подане в кримінальному провадженні № 0002473 від 14.09.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, грузина, який не одружений, не працює, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без місця реєстрації та визначеного місця проживання не території України, відповідно до ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та подане в кримінальному провадженні № 0002473 від 14.09.2022, про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002473 від 14.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2022 року, о 11 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Г.Юри, 9 працівниками поліції зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого в подальшому затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в ході проведення особистого обшуку останнього виявлено та вилучено предмет схожий на ручну гранату Ф-1 та предмет зовні схожий на запал УЗРГМ.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений слідством час у невстановленому місці придбав предмет зовні схожий на корпус гранати Ф-1, предмет зовні схожий на запали УЗРГМ. Усвідомлюючи те, що дані предмети відносяться до бойових припасів ОСОБА_4 вирішив їх залишити при собі з метою особистого використання, не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання бойових припасів та вогнепальної зброї.

Тоді ж, ОСОБА_4 не маючи передбаченого законом дозволу на носіння та зберігання бойових припасів, порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, придбав та почав зберігати без передбаченого законом дозволу бойові припаси, а саме предмет зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та предмет зовні схожий на запал УЗРГМ.

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів вибухотехнічної служби НПУ у м. Києві від 14.09.2022, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено боєприпаси а саме корпус гранати корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ, що відноситься до вибухових пристроїв.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у придбані, зберіганні вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , якого 14.09.2022, о 12 год. 20 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 15.09.2022, повідомлено про підзору у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 ,, у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до якого у останнього було вилучено корпус гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів вибухотехнічної служби НПУ у м. Києві від 14.09.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства на момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній не має визначеного місця проживання та без місця реєстрації; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від суду, негативно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватись від слідства та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 (семи) років. Також той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності під час затримання назвався невірними анкетними даними а також, з метою продовження скоювати злочини на території України, використовував паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_11 із вклеєною його фотокарткою, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 буде переховуватись від слідства та суду а такою перешкоджати проведенню досудового розслідування.

Таким чином вважаю, що інші більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, домашній арешт, особиста порука та застава не здатні запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, оскільки це найм`якіший запобіжний захід та враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, який інкримінується підозрюваному, цей факт не дозволяє застосувати до нього саме особисте зобов`язання. Особиста порука не може бути застосована, оскільки відсутні особи, які заслуговують на довіру та могли б особисто поручитись за виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги особу підозрюваного, вважаю доцільним застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці.

Крім того, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі у спосіб ухилення від явки до слідчого та суду, оскільки ОСОБА_4 не має визначеного місця проживання та місця реєстрації. Вищевказане свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно положення статті 182 КПК України, підозрюваному, відносно якого застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд може застосувати більш м`яку міру запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої у даному випадку може складати 1200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 000 000 гривень.

У судому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у клопотанні обставин та зазначив, що окрім корпус гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ, також у підозрюваного було вилучено пістолет «ФОРТ 19», копія висновку експерта від 15.09.2022 про проведення експертизи зброї наявна у додатках до клопотання. Також наголосив на тому, що ОСОБА_4 намагався приховати свої справжні анкетні дані, оскільки паспорт громадянина України виданий на ім`я підозрюваного має ознаки підробки, що підтверджується матеріалами клопотання.

У судовому засіданні захисник, думку якого підтримав підозрюваний, просив відмовити в задоволенні клопотання. Крім того, захисник звернув увагу на те, що не було з`ясовано, як у підозрюваного з`явилася зброя, немає даних щодо причетності до інших кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 має соціальні зв`язки, а саме має на утриманні матір (проживає в Грузії), а розмір застави є надмірно великим, тому достатнім вважає застосування до підозрюваного особистого зобов`язання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши

клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002473 від 14.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а. п. 8).

15.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а. п. 13-15).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на даний час повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до якого у останнього було вилучено корпус гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів вибухотехнічної служби НПУ у м. Києві від 14.09.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про існування, передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо підозрюваного слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає доведеним в ході розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи; офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації та визначеного місця проживання на території України.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 а саме те, що він не працює, не одружений, без місця реєстрації та визначеного місця проживання на території України.

Враховуючи наведене, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

При цьому, на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Так, згідно пункту 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає пункту 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ від 26.01.1993 р. у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 р. у справі «Мангурас проти Іспанії».

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у межах відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, що застава може бути призначена у розмірі, який перевищує від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно, а тому приходить до висновку, про необхідність визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, розмір якої визначити у 1100 (однієї тисячі сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 860 000 (два мільйони вісімсот шістдесят тисяч) грн. 00 к., що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з урахуванням вказаних обставин.

Керуючись ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 193-197, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, грузина, який не одружений, не працює, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без місця реєстрації та визначеного місця проживання не території України, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 листопада 2022 року включно та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 1100 (однієї тисячі сто) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 860 000 (два мільйони вісімсот шістдесят тисяч) грн. 00 к., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 строком на два місяці обов`язки, у відповідності до ст. 182 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора і суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, але не довше ніж до 11 листопада 2022 року включно.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити прокурору, підозрюваному та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваному - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 20.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1