Провадження № 1-кс/947/6342/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001361 від 19.11.2021 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Подільського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, 4 ст. 246 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з клопотання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом незаконної вирубки дерев у захисних лісових насадженнях, розташованих на території земель АТ «Укрзалізниця», з метою подальшого перевезення, зберігання вказаної деревини, та подальшого продажу за грошові кошти, при цьому розуміючи настання шкоди, яка буде завдана державним інтересам.
Надалі, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконну вирубку та заволодіння лісопродукції державного акціонерного товариства він не в змозі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, запропонував ОСОБА_7 вчиняти злочин, пов`язаний з незаконною порубкою дерев, заволодінням лісопродукції АТ «Укрзалізниця», на що останній погодився.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запропонували вчиняти зазначений злочин групі осіб у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на що останні також погодились.
Так, з метою вчинення зазначеного злочину, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , повинні виконувати вказівки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , направлені на вчинення вказаного злочину.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_11 за попередньою змовою із зазначеною групою осіб, приблизно з кінця листопада 2021 року по 26 січня 2022 року всупереч законодавства про охорону та раціональне використання лісових ресурсів, без наявності спеціального дозволу на вирубку таких лісових ресурсів, незаконно вирубали дерева, які зростали на земельній ділянці АТ «Укрзалізниця» у межах захисних лісових насаджень Чубівського лісомайстерського відділення Роздільнянської виробничої дільниці виробничого підрозділу Одеська дистанція захисних лісонасаджень АТ «Українська залізниця», а саме на земельних ділянках, розташованих:
-на 1340 км + 200 м 1343 км + 700 м перегону Чубівка-Мардарівка з правої сторони колії у виділах №54, 56, 58, 62 у кількості 281 дерево;
-на 1349 км + 50 м 1349 км + 810 м і 1350 км +90 м 1351 км + 800 м перегону Чубівка-Мардарівка з правої сторони колії у виділах № 80, 84 у кількості 101 дерево.
В подальшому, незаконно зрублені дерева завантажувались за попередньою змовою ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , до транспортних засобів, які організовував ОСОБА_6 та ОСОБА_12 для незаконної перевозки до місць відстоювання, з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, яка в подальшому розподілялась між всіма учасниками групи осіб.
Зазначеними діями АТ «Укрзалізниця» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 6.466.364 гривень.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом незаконної вирубки дерев у захисних лісових насадженнях, розташованих на території Подільської територіальної громади Одеської області, з метою подальшого перевезення, зберігання вказаної деревини, та подальшого продажу за грошові кошти, при цьому розуміючи настання шкоди, яка буде завдана державним інтересам.
Надалі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконну вирубку та заволодіння лісопродукції державного акціонерного товариства він не в змозі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, запропонував вчиняти зазначений злочин групі осіб у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , на що останні погодились.
Так, ОСОБА_7 з метою вчинення зазначеного злочину, визначив за собою роль керівництва такою групою, склав план злочинної діяльності, спрямований на вчинення незаконної порубки дерев, визначив способи його виконання та ролі кожного із членів групи осіб, розподіливши обов`язки кожного учасника групи, спрямовані на реалізацію вказаного плану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою із зазначеною групою осіб, приблизно з 01 липня 2022 року по 04 липня 2022 року всупереч законодавства про охорону та раціональне використання лісових ресурсів, без наявності спеціального дозволу на вирубку таких лісових ресурсів, незаконно вирубали дерева, які зростали на земельній ділянці у межах захисних лісових насаджень Подільської територіальної громади Одеської області, а саме на земельній ділянці, розташованій між селами Олексіївка та Косослобідка Подільського району Одеської області у кількості 29 дерев.
В подальшому, незаконно зрублені дерева загальним об`ємом біля 5,2 кубічних метри ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 були переміщені на транспортному засобі до місця відстоювання, де здійснено їх розпил та рубка на дрова.
З метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди 05.07.2022 ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_7 завантажили частину рублених дров об`ємом біля 2,8 кубічних метри у транспортний засіб «Volkswagen LT» д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_13 , та доставили до місця збуту за адресою: АДРЕСА_3 , де були викриті та затримані співробітниками поліції.
В подальшому, 06.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Враховуючи викладені вище обставини, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому прокурор звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати відносно підозрюваного домашній арешт, так як підозрюваний притягається до кримінальної відповідальності вперше, свою вину визнає та щиро кається.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, додавши, що він розкаюється у вчиненому.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 06.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення мотивується стороною обвинувачення на підставі: заяви ОСОБА_14 про вчинення групою осіб злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України; протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_14 щодо обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, мешканцями м. Подільськ Одеської області; протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_15 щодо обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, мешканцями м. Подільськ Одеської області; протоколу огляду предметів, а саме сайту «Одеське обласне управління лісового та мисливського господарства» на якому зафіксовано відведення лісових ділянок для проведення рубок формування і оздоровлення лісів»; протоколу допиту свідка головного спеціаліста лісового та мисливського господарства Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_16 , який зазначив про законну процедуру вирубки лісових насаджень, необхідністю наявності відповідних дозволів, виявлення за 2021 рік 89 незаконних порубок; протоколу огляду предметів, а саме соціальної мережі «Facebook», де на інтернет-сторінці нікнейму « ОСОБА_17 » виявлено продаж вантажного автомобіля ГАЗ-66 з д.н.з. НОМЕР_2 , та ВАЗ-2121 з д.н.з. НОМЕР_3 ; заяви представника АТ «Укрзалізниця про виявлення незаконної порубки дерев, що спричинило матеріальний збиток на суму 6466364 грн., згідно виявлених порубок на земельних ділянках, розташованих: на 1340 км + 200 м 1343 км + 700 м перегону Чубівка-Мардарівка з правої сторони колії у виділах №54, 56, 58, 62 у кількості 281 дерево та на 1349 км + 50 м 1349 км + 810 м і 1350 км +90 м 1351 км + 800 м перегону Чубівка-Мардарівка з правої сторони колії у виділах№ 80, 84 у кількості 101 дерево; розсекреченого протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 263 КПК України, а саме: за телефонними розмовами ОСОБА_5 , в яких зазначається про пошук місць порубки дерев, результатів кількості порублених дерев та їх розмірів, узгодження місць вивантаження порублених дерев, та інше; розсекреченого протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 269 КПК України, а саме спостереження за особою ОСОБА_5 , в ході чого зафіксовано пересування останнього на ВАЗ-2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , УАЗ-452 д.н.з. НОМЕР_4 , ГАЗ (номер реєстрації встановити не виявилося можливим), адреса мешкання ОСОБА_5 та інших осіб, виїзду вказаних осіб до лісосмуг Подільського району Одеської області, та інше; протоколу допиту свідка ОСОБА_18 , який вказав про обставини замовлення дров; протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем затримання групи осіб, які підозрюються у вчинені вказаного злочину, в ході якого виявлено транспортний засіб на якому транспортувались дрова; протоколу огляду місця події від 05.07.2022 року, в ході якого виявлено місця незаконної рубки та інших матеріалів кримінального провадження, які у сукупності містять підтвердження злочинної діяльності осіб за попередньою змовою.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbelland Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України. Крім цього, підозрюваний свою провину визнає.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженн або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що потенційно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: підозрюваний неодружений та офіційно не працевлаштований, що обґрунтовує ризик його можливого переховування.

Матеріали клопотання сторони обвинувачення містять також протоколи допиту свідків, а тому підозрюваному при ознайомлені стануть відомі анкетні дані останніх, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту в частині посилання на необґрунтованість вказаних ризиків, з огляду на наступне.
З урахуванням процесуальних дій, які ще належить вчинити органу досудового розслідування ризик знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на теперішній час, відсутній.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_11 іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
Так, щодо ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик не є обґрунтований, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності або на розгляді відносно нього перебувають інші кримінальні провадження.
4.2. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненому визнає та щиро кається, має постійне місце реєстрації та проживання.
Вищевикладені обставини вказують на наявність стійких соціальних зв`язків, а також на неможливість утримувати підозрюваного під вартою в умовах слідчого ізолятора, слідчий суддя погоджується із позицією стороною захисту та вважає, що ризикам, які встановлені під час розгляду клопотання, можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При цьому, слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризиків.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001361 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 06.08.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком випадків офіційного повідомлення про необхідність евакуації відповідно до діючого законодавства.
Зобов`язавши негайно повідомляти слідчого про місце свого перебування під час евакуації.
Покласти на підозрюваного строком до 06.08.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1