Єдиний унікальний номер №943/2390/21
Провадження №1-кп/943/80/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 03 грудня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буська Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , працюючого у забійному цеху в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України,

в с т а н о в и в :

04 листопада 2021 року ОСОБА_4 , будучи призовником та перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов військово-лікарську комісію і був визнаний здоровим та придатним до військової служби. На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2021 року № 71/2021«Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році» рішенням районної призовної комісії Золочівського району Львівської області (протокол № 7 від 04 листопада 2021 року) ОСОБА_4 був призваний на строкову військову службу в частини Державної прикордонної служби України (команда № НОМЕР_1 ). В подальшому, 04 листопада 2021 року, призовнику ОСОБА_4 офіцером відділення рекрутингу та комплектування ОСОБА_7 , у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_4 було запропоновано отримати бойову повістку на 22 листопада 2021 року для відправлення на обласний збірний пункт в складі визначеної команди № НОМЕР_2 для проходження строкової військової служби. Проте, ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи на меті виконувати свій обов`язок відбувати військову службу, визначений ст. 65 Конституції України, відмовився від отримання бойової повістки та в порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за відсутності поважних причин, підстав для відстрочки від призову на строкову військову службу, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не прибув у зазначений день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Таким чином, ОСОБА_4 вищевказаними своїми діями скоїв ухилення від призову на строкову військову службу, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ст. 335 КК України.

9 грудня 2021 року між начальником Буського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 335 КК України, підозрюваний зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення (проступку). Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення даного кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 335 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказаною угодою передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид і розмір покарання та інші передбачені угодою заходи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , покликаючись на повне визнання ним своєї вини, добровільність укладення ним такої угоди, а також його згоду на призначення покарання за ст. 355 КК України, з урахуванням вимог ст. 75, ст. 76 КК України, просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні просить вказану угоду між його підзахисним і прокурором затвердити, оскільки вона відповідає вимогам закону та укладена добровільно за його згодою.

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена, зокрема, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, серед іншого: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (абзац 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України).

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, яке згідно приписів статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався у тому, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Частиною другою статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що таким є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог статті 67 КК України судом не встановлено.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, оскільки узгоджене сторонами угоди покарання відповідає санкції ст. 335 КК України.

Ураховуючи вищенаведене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між начальником Буського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, а відтак суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження цієї угоди, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами кримінального провадження вид і розмір кримінального покарання та інші заходи, передбачені вказаною угодою.

Разом із тим, суд погоджується, що призначене покарання є достатнім із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, є особою молодого віку, а тому згідно ст. 75 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 слід встановити іспитовий строк терміном на два роки.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 376, 394, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 9 грудня 2021 року між начальником Буського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушенн (проступку), передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: особову справу призовника ОСОБА_4 в одному томі в опечатаному конверті, що зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. Б. Кос