Вирок
Іменем України
16.08.2022 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою розпалювання національної ворожнечі та ненависті, приниження національної честі та гідності української нації та її історичного минулого, її державності та суверенітету, створивши у 2012 році за допомогою власного мобільного телефона «Хіаomi Redmi 5 Plus», у мережі «Інтернет» з використанням мобільного додатка «Однокласники» особистий обліковий запис та сторінку « ОСОБА_6 » https://ok.ru/profile/54, та зробивши публічною, для необмеженого кола відвідувачів, діючи умисно, з метою розпалювання національної ворожнечі та ненависті, приниження національної честі та гідності української нації та її історичного минулого, її державності та суверенітету, систематично, упродовж з початку 2022 по 14.03.2022, із використанням вищевказаного мобільного телефона на новинній стрічці особистої сторінки в «Однокласниках» « ОСОБА_6 » розмістив 4 пости та репости, які присвячені тематиці протистояння на Донбасі, зокрема критиці українців, які підтримують ідеї незалежного від Росії політичного курсу країни, української влади, українських національних героїв українського уряду й України як держави в цілому, поширив різноманітні агресивні заклики та вигадування прообраз «бандерівців», тобто прозахідних, проєвропейських українців, що формують у людей почуття озлобленості, відчуження і викликають національну ворожнечу або розбрат, а також постами та репостами виправдовує, визнає правомірною збройну агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, що в цілому відповідно до висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи мовлення №716-Е від 04.05.2022 року містить ознаки розпалювання національної ворожнечі та ненависті, приниження національної честі та гідності.
09.08.2022 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно з укладеною угодою обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.161 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю із застосуванням ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_5 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав укладену ним угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, і вказав, що розуміє свої права, надані йому законом, в тому числі передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання і інші заходи, які будуть застосовані відносно нього, а також наслідки невиконання даної угоди. Крім цього, просив врахувати, що він щиро кається у скоєному, видалився із соціальних мереж, коли розпочалось вторгнення росії в Україну, він змінив своє бачення ситуації, хотів бути хоч чимось корисним, допомагав біженцям на вокзалі, бачив страх в очах цих людей, які втікали від війни. Також, щоб хоч якось допомогти армії України перерахував кошти на відповідний рахунок Збройних Сид України, частково такі позичив в дочки, оскільки його пенсія складає всього 2300 грн. на місяць.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлений і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам закону.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій виклав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. При цьому, за змістом положень ч.4 ст.469 КПК України допускається укладання угоди в кримінальному провадженні, у якому беруть участь потерпілий або потерпілі, якщо вони надали письмову згоду прокурору на укладення угоди.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 161 КК України, як умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності.

Судом з`ясовано, що при укладенні угоди обвинувачений цілком розумів права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання за угодою, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст.161 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного суд вважає, що угода укладена між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 від 09.08.2022 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, що підтверджується довідками №787 від 21.03.2022 та від 23.03.2022 №671д відповідно, похилий вік обвинуваченого, який є пенсіонером.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне надання фінансової підтримки Збройним Силам України, що підтверджується квитанцією ТВБВ 10013/0330 від 05.08.2022 року.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.161 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, узгоджену міру покарання між прокурором та обвинуваченим щодо застосування ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в межах ч. 4 ст. 75 КК України, а саме тривалістю 2 роки та покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України,
Відтак, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, наявність пом?якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 394, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №0000259 від 12.05.2022 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно вимог ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення комп`ютерно-технічної та лінгвістичної експертиз в розмірі 7 173 (сім тисяч сто сімдесят три) гривні 26 коп.

Речові докази, а саме: - мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi 5 Plus, серійний номер НОМЕР_1 із сім картою з номером телефону НОМЕР_2 - конфіскувати в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1