Справа № 159/3207/22
Провадження № 1-кс/159/1721/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про арешт майна

06 вересня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №50000706 від 14.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №50000706 від 14.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи судимий 16.06.2021 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з випробуванням з іспитовим строком З роки та покладеними на нього обов`язками, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення, проти власності.
Так, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 13 серпня 2022 року, близько 22 години 30 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна шляхом розбою, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на тротуарі, неподалік автомийки «Люкс Вош», що по вул. Брестській в м. Ковель, вчинив напад на громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я останнього, а саме наніс останньому не менше чотирьох ударів в обличчя та відкрито заволодів шкіряним гаманцем вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 200 гривень, банківські картки, а також наручним смарт-годинником марки «Хуавей Хонор 5» вартістю 800 гривень, туристичним ножем вартістю 270 гривень, чим завдав майнової шкоди на загальну суму 1470 гривень.
Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2022 року за № 0000706, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та розпочато досудове розслідування.
16 серпня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
17 серпня 2022 року слідчим суддею Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, терміном до 16 жовтня 2022 року включно.
Згідно копії паспорту громадянина України серійний номер НОМЕР_1 виданого Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області від 13 травня 1999 року на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній з 10 січня 2012 року зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна житлова кімната АДРЕСА_2 , житловою площею 16,6 м2, загальною площею 16,6 м2 на праві приватної власності з розміром частки 1/1 належить ОСОБА_5 . Згідно того ж витягу з реєстру речових прав в 2018 році Ковельським МР ВДВС ГТУЮ у Волинській області на житлову кімнату АДРЕСА_2 , житловою площею 16,6 м2, загальною площею 16,6 м2 на праві приватної власності з розміром частки 1/1 належну ОСОБА_5 звернено стягнення у виді її арешту.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція котрого передбачає конфіскацію майна.
Окрім цього встановлено, що завдана ОСОБА_5 вчиненням інкримінованого йому кримінального правопорушення майнова шкода потерпілому не компенсована.
Під час досудового розслідування встановлено, що житлова кімната АДРЕСА_2 , житловою площею 16,6 м2, загальною площею 16,6 м2 на праві приватної власності з розміром частки 1/1 належить підозрюваному ОСОБА_5 та підлягає конфіскації, а останній вже почав висловлювати твердження щодо її переоформлення на інших осіб, виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно з метою попередження його втрати.
На розгляд клопотання прокурор, слідчий не з`явились, у клопотанні вказали, що просять розглянути й без їх участі та без участі власника майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до частини одинадцятої статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за який передбачена відповідальність у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

На виконання вимог частини першої статті 173 КПК України прокурором, слідчим доведено необхідність накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, передбаченого ч. 2 ст. 170 КПК України.
Відповідно до з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна житлова кімната АДРЕСА_2 , житловою площею 16,6 м2, загальною площею 16,6 м2 на праві приватної власності з розміром частки 1/1 належить ОСОБА_5 .
За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на визначене у клопотанні слідчого майно.
Визначаючи спосіб обтяження майна, слідчий суддя враховує наступне.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з вимогами п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність і співрозмірність обмеження з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що накладення арешту на нерухоме майно шляхом заборони на користування, як зазначено в клопотанні слідчого, в даному випадку таке обмеження не буде співрозмірне з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника, а тому слід накласти арешт на визначене у клопотанні слідчого нерухоме майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження.
Слідчий суддя приходить до висновку, що застосування саме такого способу арешту на нерухоме майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження, в даному випадку, буде найменш обтяжливим та є виправданим і не призведене до будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, тому клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №50000706 від 14.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження, залишивши право користування майном, а саме:
1) на житлову кімнату АДРЕСА_2 , житловою площею 16,6 м2, загальною площею 16,6 м2, яка на праві приватної власності з розміром частки 1/1 належить ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1