Справа № 405/563/22
1-і/405/11/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000235 від 25.01.2022, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, Маловисківського району, с. Нововознесенка, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
- 11.11.2010 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 310 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- 18.11.2014 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 185 ст. 71 КК України до 6 шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнений 18.01.2021 року, по відбуттю , строку покарання;
- 14.12.2021 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки;
у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
встановив:

в провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя ОСОБА_7 ) перебуває кримінальне провадження за №0000235 від 25.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
07.07.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, воєнний стан запроваджується з 5:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства.
Наказом голови Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_8 від 28.02.2022 №43-К суддю ОСОБА_7 увільнено від виконання службових обов`язків про здійсненню судочинства у зв`язку з прийняттям на військову службу.
Згідно абзацу 5 п.20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Тому, у зв`язку з зарахуванням судді ОСОБА_7 до списків особового складу Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 передано на розгляд судді ОСОБА_1 .
Прокурором заявлено клопотання щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60діб. Прокурор клопотанні посилається на те, що на даний час ризики, враховані судом при обранні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,передбачені п.п.1,3,4 ч.1ст.177КПКУкраїни,до цього часу не зменшилися та не перестали існувати.
В обґрунтування зазначив,що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання спробам переховуватися від суду,незаконно впливати на потерпілих,свідків,вчиняти інші кримінальні правопорушення та вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню,існує необхідність у продовженні строку тримання останнього під вартою.
Захисник ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 на даний час вже фактично відбуває покарання за попереднім вироком. При цьому зазначила, що заявлені прокурором у клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ризики, передбачені ст. 177 КПК України жодним чином не підтверджені.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали обвинувального акту,суд відзначає наступне.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.05.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.07.2022.
Згідно абзацу 5 п.20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Тому, у зв`язку з тим, що з 28 лютого 2022 року суддя ОСОБА_7 увільнений від виконання службових обов`язків по здійсненню судочинства, у зв`язку з призначенням на посаду за штатом воєнного часу, зарахуванням до списку особового складу Командування Сил територіальної оборони Збройних сил України, на підставі протоколу розподілу від 03.03.2022 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 передано на розгляд судді ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України).
Вирішуючи питання продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжкими, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, суспільно-корисною працею не займається, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності .
За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.
Суду не було надано будь-яких даних стосовно того, що відпали або зменшились ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, відтак підстави для зміни запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою відсутні.
З метою виконання забезпечення належної поведінки та покладених процесуальних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою на строк шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 369, 376 КПК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто з 11 липня 2022 року до 07 вересня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_9