Справа № 369/2294/22
Провадження №1-кс/369/358/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 0000799 від 28.10.2016 року,

В С Т А Н О В И В :
11 лютого 2022 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 0000799 від 28.10.2016 року.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000799 від 28.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 194 та ст. 367 КК України. 27.10.2016 року до ЄРДР за № 0000799 внесено відомості за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 197-1 КК України «Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво». 13.03.2018 року до ЄРДР за № 0016541 внесено відомості за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 367 КК України «Службова халатність» стосовно службових осіб Горенської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області. 30.03.2018 до ЄРДР за № 0001641 внесено відомості за кримінальним правопорушенням № 0002075 за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 194 КК України «Умисне знищення або пошкодження майна». 30.03.2018 року прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 винесено Постанову про об`єднання матеріалів в одне кримінальне провадження за загальним номером 0000799. Як зазначено у Витягу з ЄРДР вказане кримінальне провадження здійснюється за фактом незаконного захоплення ОСОБА_4 земельної ділянки, яка являється частиною території, що відноситься до прибудинкової території житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вважає, що сторона обвинувачення, не надавши ОСОБА_4 в передбачені строки статусу рівноправної сторони, штучно позбавляє його права захищатися від обвинувачення у скоєнні злочину. З урахуванням змін, внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, до редакції ст. 12 КК України, зазначені кримінальні правопорушення класифікуються як нетяжкий злочин, а дії за ч. 3 ст. 197-1 КК України (у редакції КК України станом на 27.10.2016 року) як кримінальний проступок. Відтак, досудове розслідування має бути завершене в найкоротші строки, шляхом або спрямування обвинувального акту до суду (в разі встановлення винуватості певних осіб), або закриття кримінального провадження та повернення володільцю вилученого майна. Адвокат ОСОБА_3 неодноразово в інтересах ОСОБА_4 зверталася як до СВ поліції № 2 Бучанського РУП НУНП в Київській області, так і до процесуального керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області із клопотанням про закриття кримінального провадження, зокрема: 25.01.2022 року на адресу СВ поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області направлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (раніше також направлялись аналогічні клопотання вх. № 1621 від 28.10.2021 року та № 9014 від 13.12.2021 року); 27.01.2022 року на адресу Бучанської окружної прокуратури Київської області про закриття кримінального провадження за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 197-1 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України. Проте відповіді заявнику не надані. Орган досудового розслідування разом з процесуальним керівником ігнорують звернення заявника. Досудове розслідування за кримінальним провадженням починаючи з 2016 року фактично не проводиться, аз 2018 року не проведено ні однієї слідчої чи процесуальної дії. Отже, проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зважаючи на тривалість досудового розслідування більше 5 років, свідчить про нездійснення органом досудового розслідування всіх необхідних дій для встановлення усіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, чим порушуються права заявника ОСОБА_4 , а тому є достатні підстави для встановлення граничного строку для завершення досудового розслідування. Просила суд встановити органу досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000799 від 28.10.2016 року строк в один місяць для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, надала клопотання про розгляд клопотання без участі заявника та його представника, клопотання підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити.

В судове засідання прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

В судове засідання слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000799 від 28 жовтня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 194, ст. 367 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Виходячи із норм чинного національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, час, який враховується для визначення розумності строків, починається з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З цього моменту згідно зі ст. 219 КПК України (до редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року) починається і відлік строків досудового розслідування, персоніфікується кримінальне провадження - з`являється підозрюваний (ст. 42 КПК України)

Обґрунтовуючи клопотання заявник посилається на положення ч. 1 ст. 219 КПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року. В той же час з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження №0000799 зареєстровано 27 жовтня 2016 року.

Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, відповідно до частини першої Розділу 6 «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» набрав чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», опублікованим у газеті «Голос України».

Згідно з пунктом 4 § 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 вказаного Закону, зміни вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Постановою Пленуму Верховного Суду № 2 від 30 листопада 2017 року «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду визначено днем початку роботи Верховного Суду 15 грудня 2017 року. Таким чином, слідчий суддя не бере до уваги посилання заявника на дану норму саме в такій редакції.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 219 КПК України встановлюються рамки в межах яких повинно бути здійснено досудове розслідування кримінального провадження, а саме - протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовженим до дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Разом з тим, ст. 114 КПК України, на яку посилається заявник, як на підставу звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку проведення досудового розслідування, не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду даної категорії клопотань, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії.

Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні. Тому, правових підстав для встановлення слідчим суддею, відповідно до вимог ст. 114 КПК України, процесуального строку досудового розслідування не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;- повідомляти особі про підозру.

Як зазначає заявник, кримінальне провадження №0000799, у якому останній бажає вирішити питання розумності строків, перебуває на стадії досудового розслідування, яке здійснюється слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області.

Слідчий суддя не вправі у запропонований заявником спосіб зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000799, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.

Діючим КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст. 308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з вищезазначеного, слідчий суддя не наділений повноваженнями для встановлення відповідних граничних строків досудового розслідування, а відтак приходить до висновку, що в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 28, 36, 38, 40, 113, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 0000799 від 28.10.2016 року - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1