Справа №212/2250/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в міста Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000144 від 28 січня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Слобідка Малинського району Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальної освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні маючого малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 28 січня 2022 року приблизно о 02:00 годині, знаходячись біля будинку № 2 по вулиці Глагольєва в Покровському районі міста Кривого Рогу, діючи з прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобіля ЗАЗ 110307 д/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , НОМЕР_3 2002 року випуску, вартість, якого згідно судово-автотоварознавчої експертизи № 945 від 13.04.2022 року становить 29269,22 гривень, який належний ОСОБА_7 , після чого обвинувачений ОСОБА_4 за допомогою ключів, які мав при собі, відчинив замок водійської двері вказаного автомобіля.
В подальшому реалізуючи прямий умисел та єдину мету, спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку власника автомобіля, а також відсутністю інших свідків та очевидців, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, обвинувачений ОСОБА_4 , проник до салону вище вказаного автомобіля, після чого за допомогою ключа, який він мав при собі, привів його двигун в дію, після чого, незаконно в супереч волі потерпілого заволодів вказаним транспортним засобом та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись автомобілем ЗАЗ 110307 д/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , НОМЕР_3 2002 року випуску на власний розсуд та обернувши на свою користь.
В результаті умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 29269,22 гривень.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 04 травня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді обмеження волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком, який визначається судом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 289 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважала, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просила суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також наполягав на затвердження угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.
Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, які згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Потерпілим ОСОБА_7 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ч.4 ст.469 КПК України.
Судом також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, а також обставин, що пом`якшують покарання, як то щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обтяжуючих провину обставин.
За таких обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом.
Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на три роки, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на один рік та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів відсутні. Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України. Захід забезпечення кримінального провадження, застосований до обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 травня 2022 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_4 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази: автомобіль ЗАЗ 110307 д/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , НОМЕР_3 2002 року випуску - залишити у потерпілого ОСОБА_7 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1