УХВАЛА

5 травня 2022 року

м. Київ
провадження № 51-1335ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього,
встановив:
У своїй заяві ОСОБА_4 порушує питання про перевірку щодо нього судового рішення в касаційному порядку.
Переглянувши заяву останнього, яка за своїми ознаками є касаційною скаргою, на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції дійшов висновку, що заяву (скаргу) було подано без додержання вимог ч.1, п.1, 3, 4, 5, 6, ч. 2, ч. 3 та 5 цієї статті.
Так, судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку шляхом подачі безпосередньо до суду касаційної інстанції касаційної скарги, яка має відповідати вимогам ст. 427 КПК. Тобто, процесуальною формою звернення до касаційного суду є касаційна скарга.
Натомість ОСОБА_4 , порушуючи питання про перегляд постановленого щодо нього судового рішення у касаційному порядку, звернувся до суду касаційної інстанції із заявою.
Крім того ОСОБА_4 необхідно зазначити найменування суду касаційної інстанції, судове рішення яке ним оскаржується, зазначивши дату його постановлення, що надасть касаційному суду можливість встановити чи є оскаржуване ним рішення таким, що може бути переглянуто в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК, а також визначити чи подана касаційна скарга у передбачений процесуальним законом строк.
Звертаємо увагу на те, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте скаржник неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає заяву (скаргу).
Всупереч наведеним положенням процесуального закону із поданої ОСОБА_4 заяви незрозуміло, яке саме судове рішення ним оскаржується.
Також ОСОБА_4 необхідно врахувати та виконати інші вимоги до касаційної скарги, визначені ст. 427 КПК.
Зокрема, відповідно до пунктів 4 та 5 зазначеної статті у касаційній скарзі необхідно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувати їх, зазначивши у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.
Крім того, особа, яка подає касаційну скаргу має зазначити прохання щодо судових рішень з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК.
У разі повторного звернення із касаційною скаргою ОСОБА_4 також необхідно враховувати і положення ч. 5 ст. 427 КПК та надати копії судових рішень, що оскаржуються.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити перелік матеріалів, які додаються.
Положенням ч. 3 ст. 427 КПК, встановлено, що якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.
Водночас, слід зазначити що, як убачається зі змісту поданої ОСОБА_4 заяви, останній не погоджується з ухвалою суду про продовження йому строку тримання під вартою.
Проте, згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
У зв`язку з чим, колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги, зокрема, на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.
Отже, недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, тому Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити заяву (скаргу) без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала заяву (скаргу).
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Заяву ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, заява буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3