ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2707/22 Справа № 193/388/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.05.2020. Спочатку він перебував у ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» де характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.
З 03.06.2020 продовжив відбувати покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання у вказаній установі характеризується позитивно, стягнень не мав, мав два заохочення.
Засуджений за станом здоров`я є працездатним, за особистим бажанням, безоплатно виконує роботи в їдальні установи. При виконанні дорученої роботи дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіку, до їх виконання ставиться добросовісно. Заходи виховного характеру відвідує регулярно. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Підтримує соціально-корисні зв`язки з колишньою дружиною шляхом телефонних розмов. За вироком позову не має.
Згідно матеріалів особової ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений та відбував покарання у виді позбавлення волі, при цьому до нього тричі застосовувалося умовно-дострокове звільнення від покарання і одного разу здійснено пом`якшення покарання, замінивши йому позбавлення волі на обмеження волі.
З урахуванням цих обставин через призму введеного в Україні воєнного стану, що призвело до зниження пропозицій роботи на ринку праці та залишення мешканцями Дніпропетровської області для свого порятунку власного житла без належного нагляду, за відсутності у засудженого сталих та міцних соціальних зв`язків, які б стримували та підтримували його на початковому етапі після звільнення, суд вказав, що теперішні часи ще менш сприятливі для працевлаштування, ані ж ті, які засуджений мав після попередніх своїх звільнень, а тому такі обставини можуть спонукати/змусити засудженого вчиняти нові злочини проти власності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року.
Винести нову ухвалу, якою застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
В обґрунтування своїх вимог засуджений вказує, що під час перебуванням ним в місцях позбавлення волі він за власним бажанням був працевлаштованим, сумлінно виконує поставлені задачі, має два заохочення, не порушує режим порядку. За вироком, відповідно до якого відбуває покарання цивільні позові, а також боргові зобов`язання відсутні.
Апелянт вказує, що суд взяв до уваги лише те, що він дійсно раніше є особою, яка має низку судимостей та відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак на думку засудженого вказане не є підставою задля того, аби йому було безпідставно відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Позиції учасників судового провадження.
Засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Ухвалу суду першої інстанції просив скасувати та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.05.2020.

В Держаній установі «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

З 03.06.2020 продовжив відбувати покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання у вказаній установі характеризувався позитивно, стягнень не мав, мав два заохочення.

ОСОБА_7 за станом здоров`я є працездатним, за особистим бажанням, безоплатно виконує роботи в їдальні установи. При виконанні дорученої роботи дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіку, до їх виконання ставиться добросовісно. Заходи виховного характеру відвідує регулярно. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Підтримує соціально-корисні зв`язки з колишньою дружиною шляхом телефонних розмов. За вироком цивільного позову не має.

Відповідно до матеріалів особової справи слідує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений та відбував покарання у виді позбавлення волі. До нього тричі застосовувалося умовно-дострокове звільнення від покарання, а також один раз здійснено пом`якшення покарання, замінивши йому позбавлення волі на обмеження волі. Після чого, засуджений знову вчиняв злочини.

Колегія суддів на даний час вважає, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства, що в сукупності з іншими даними, які характеризують особу засудженого, зазначеними судом першої інстанції в ухвалі, підтверджують висновок суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Щодо доводів засудженого про те, що судом першої інстанції було взято до уваги низку його судимостей, згідно яких він відбував покарання в місцях позбавлення волі, колегія суддів вбачає, що достатніх даних на підтвердження необхідності застосування щодо ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення матеріали справи не містять, окрім того засуджений не навів їх в апеляційній скарзі.
Твердження засудженого про те, що він за власним бажанням був працевлаштованим, сумлінно виконує поставлені задачі, має два заохочення, не порушує режим порядку. За вироком, відповідно до якого відбуває покарання цивільні позові, а також боргові зобов`язання відсутні, було взято до уваги як судом першої інстанції, так і апеляційним судом в сукупності з іншими обставинами по справі та їм було надано належної правової оцінки.
Таким чином, судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по провадженню законного та обґрунтованого рішення.
Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Апеляційний суд, виходячи з положень ст. 81 КК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним кримінального правопорушення, щодо праці, додержання ним вимог режиму, дані про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного кримінального правопорушення та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4