Справа № 729/739/22
1-кп/729/97/22 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

Судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобровиця в режимі відеоконференції з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0000032 від 08.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 121 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В :
До Бобровицького районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128, ч.2 ст. 121 КК України.

Під час підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, судове провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні, одноособово суддею, продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на два місяці, оскільки строк тримання під вартою закінчується 12 жовтня 2022 року, а ризики, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу обвинуваченому наявні і на даний час.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт,

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що питання пов`язані з підготовкою до судового розгляду кримінального провадження передбачені ст. 315 КПК України вирішені, підготовчі дії виконані, тому необхідно призначити судовий розгляд, одноособово суддею, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Статтею 315 КПК України визначені питання, які вирішує суд на підготовчому судовому засіданні і в рішенні Конституційного суду від 23.11.2017 року зазначено, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).
Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 вересня 2022 року обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 жовтня 2022 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Слід врахувати, що на підготовчому судовому засіданні суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», відповідно до якого, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії» також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, а саме встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеченості, не має постійного офіційного місця роботи, хоча є працездатною особою; не має міцних соціальних зв`язків, за адресою реєстрації фактично не проживає, а тому усвідомлюючи свою відповідальність та можливу міру покарання у разі доведеності його винуватості, намагатиметься переховуватися та ухилятися від суду, може здійснювати тиск на свідків з метою зміни їх показів, що може перешкоджати об`єктивному розгляду кримінального провадження, оскільки останньому відомо місце проживання всіх свідків даної події; з огляду на асоціальну поведінку в минулому, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, заявлені прокурором ризики, передбачені п.п.1,3,5, ст.177 КПК України, які існували при обранні та продовженні запобіжного заходу, які виправдовують запобіжний захід не змінилися та не зменшилися.

Враховуючи вказане вище та те, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 12 жовтня 2022 року, виходячи з необхідності уникнення ризиків, встановлених під час обрання та продовження запобіжного заходу, які на даний час не змінилися та не зменшились.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для заміни запобіжного заходу , а отже строк тримання під вартою слід продовжити обвинуваченому на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 314-316 КПК України,

У Х В А Л И В:

Призначити у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд одноособово суддею, обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000032 від 08.01.2022 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 121 КК України на 19 жовтня 2022 року на 10 год. 30 хв.

ОСОБА_3 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, до 09 грудня 2022 року.

Судовий розгляд здійснювати за участю прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого, захисника.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1