Справа № 569/2866/22
УХВАЛА

17 травня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
слідчої ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
представника заявника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна ,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про часткове скасування арешту майна звернулася ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 15.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст. 305 КК України.
По даному кримінальному провадженню її сину ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст. 305 КК України.
24.02.2022 в ході досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 21.02.2022 було проведено обшук у моїй квартирі за адресую АДРЕСА_1 частка якої належить мені на підставі право власності на нерухоме майно, в якій я проживаю зі своїм сином ОСОБА_6 .
Під час обшуку були вилучені речи та грошові кошти в сумі 18 800 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот грн.).
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2022 року в справі № 569/2866/22 було накладено арешт тимчасово вилучене майно, котре було вилучено в ході проведення обшуку 24 лютого 2022 року, а саме грошові кошти в сумі 18 800 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот грн.).
Вказані кошти являються її особистими заощадженнями, а не мають будь якого відношення до її сина ОСОБА_6 .
Дані кошти були знайдені в шафі у коридорі квартири, а не в кімнаті та в особистих речах її сина ОСОБА_6 .
Щодо походження коштів вона являється пенсіонеркою, а також офіційно працює у дитячому (ЯСЛА-САДОК) №6 м. Рівне на посаді помічник повара, отримаю заробітну плату та пенсію.
На підтвердження даного факту, доцільно дослідити в суді довідку про доходи від 01.08.2021 року та 21.03.2022 року.
Таким чином, вилучені кошти, згідно протоколу обшуку не є особистою власністю її сина ОСОБА_6 , та не мають жодного відношення та доказового значення для досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000005 від 15.02.2022 року.
Крім того, на час повномасштабної війни в Україні дошкільний заклад (ЯСЛА-САДОК) №6 м не працює,вона заробітної плати не отримує, а пенсії вистачає лише на виплату комунальних послуг. На даний час їй тяжко існувати.
Заявник ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 своє клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задоволити.
Слідчий в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 15.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст. 305 КК України.
24.02.2022 в ході досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 21.02.2022 було проведено обшук у моїй квартирі за адресую АДРЕСА_1 частка якої належить мені на підставі право власності на нерухоме майно, в якій я проживаю зі своїм сином ОСОБА_6 .
Під час обшуку були вилучені речи та грошові кошти в сумі 18 800 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот грн.).
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2022 року в справі № 569/2866/22 було накладено арешт тимчасово вилучене майно, котре було вилучено в ході проведення обшуку 24 лютого 2022 року, а саме грошові кошти в сумі 18 800 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот грн.).
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_4 не оголошувалась, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.
Крім того, вилучені кошти, згідно протоколу обшуку не є особистою власністю ОСОБА_4 сина ОСОБА_6 , та не мають жодного відношення та доказового значення для досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000005 від 15.02.2022 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна задоволити.
Скасувати арешт накладений ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2022 року в справі № 569/2866/22 в частині накладання арешту на грошові кошти в сумі 18 800 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот грн.).
Зобов`язати слідчого уповноваженого на розслідування кримінального провадження №0000005 від 15.02.2022 року, повернути ОСОБА_4 майно вилучене в ході проведення обшуку 24 лютого 2022 року, а саме грошові кошти в сумі 18 800 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот грн.)
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1