КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу з доповненнями представника ПП «АМІК Україна» - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представників

ПП «АМІК Україна» адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать ПП «АМІК Украі?на» (), згідно із переліку зазначеного у клопотанні.
Заборонено службовим особам ПП «АМІК Украі?на» () відчужувати, розпоряджатись вищевказаним майном;
Заборонено приватним та державним органам реєстрації, Міністерству юстиції України, службовим особам ПП «АМІК Украі?на» () вчиняти будь-які дії щодо зміни власників, відчуження вищевказаних об`єктів нерухомого майна, що на праві власності належить ПП «АМІК Украі?на» ().
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ПП «АМІК Україна» - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 03 серпня 2022 року клопотання розглянуто без виклику власника майна чи його представника, про існування оскаржуваного рішення стало відомо 19 серпня 2022 року, апеляційну скаргу подано 23 серпня 2022 року.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на будь-які долучені прокурором до клопотання документи, які могли б свідчити про вчинення ПП «АМІК Украі?на» описаних у клопотанні податкових порушень.

Зокрема, до клопотання не долучено ні акти документальних перевірок ПП «АМІК Україна» за 2015-2022 роки, які фіксували б відповідні податкові порушення, ні відповідні податкові повідомлення-рішення.
Також у матеріалах клопотання відсутні документальні підтвердження проведення ПП`АМІК Україна» господарських операцій, у результаті яких підприємство начебто могло ухилитися від сплати податків, відсутні первинні фінансово-господарські документи, виписки по банківських рахунках, тощо.
Як стверджує апелянт, висновок спеціаліста № 03/05-22-1 є недопустимим та неналежним доказом і не містить інформації про вчинення підприємством податкових порушень, оскільки зі змісту висновку вбачається, що під час дослідження спеціалістом не аналізувались первинні документи щодо фінансово-господарської діяльності підприємства. Окрім того, у висновку відсутні посилання на документи, які досліджувались спеціалістом та на якому вона ґрунтує свої висновки.
Крім того, відповідно до витягу з ЄРДР досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато 08 червня 2022 року, однак сторона обвинувачення звернулась до спеціаліста із запитом на проведення дослідження 02 травня 2022 року. Вказаний висновок складено спеціалістом 03 травня 2022 року та отриманий БЕБ України 01 червня 2022 року, відтак відповідний висновок складений бухгалтером ОСОБА_8 до внесення відомостей до ЄРДР, а тому є недопустимим доказом.
Також апелянт звертає увагу, що пов`язаність AMIC Energy Management GmbH та «Лукойл», а також факту контролю «Лукойл» над діяльністю компанії ПП «АМІК Украі?на» є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають дійсності.
Зокрема, ПП`АМІК Україна» не укладало жодних прямих договорів із структурами «Лукойл», а придбавало пальне в імпортерів, одним із основних постачальників є литовський виробник Orlen.
Окрім того, зазначає, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, не відповідає критеріям речового доказу та не має доказового значення у кримінальному провадженні, оскільки предметом легалізації(відмивання) доходів у даному випадку, як стверджує сторона обвинувачення є кошти, а не нерухоме майно підприємства.
Апелянт зауважує, що нерухоме майно ПП «АМІК Украі?на» використовувалося підприємством для здійснення легальної, ліцензованої господарської діяльності.
Також зазначає, що всупереч вимогам законодавства, в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на будь-які докази, на підставі яких слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для застосування такого суворого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Крім того, слідчим суддею не надано оцінку ризикам, які б могли зумовлювати необхідність арешту, зокрема посилання прокурора на будь-які обставини, які б свідчили про намір ПП «Амік Україна» відчужити все нерухоме майно або певну його частину, в оскаржуваному рішенні відсутні.
Звертає увагу на те, що ПП «АМІК Украі?на» не має намірів продавати, дарувати, міняти жоден із нерухомих об`єктів, оскільки вказані об`єкти підприємство активно використовує у своїй господарській діяльності.
Слідчим суддею не мотивовано необхідність накладення арешту на майно на даному етапі досудового розслідування, враховуючи те, що у кримінальному провадженні жодній особі, у тому числі службовим особам ПП «АМІК Украі?на» про підозру не повідомлено.
Також зазначає, що слідчим суддею порушено право на захист та принцип змагальності сторін, оскільки в оскаржуваному рішенні формально зазначено положення ч. 2 ст. 172 КПК України про можливість розгляду клопотання без повідомлення та участі власників майна.
Крім того, клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.ст. 170-171 КПК України, оскільки до клопотання про арешт нерухомого майна ПП`АМІК Україна» не долучено, ні оригінали ні копії документів та інших матеріалів, які обґрунтовують доводи такого клопотання.
Заслухавши доповідь судді, доводи представників ПП «АМІК Украі?на» - адвокатів ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 08 червня 2022 року під № 0000004 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.212, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПП «АМІК Украі?на», шляхом реєстраціі? податкових накладних на нібито поставлені товарно-матеріальні цінності у вигляді паливно-мастильних матеріалів в адресу транзитних підприємств ТОВ «Белои?л Комодіті» у сумі 18 099 729 грн, ТОВ «Олеум Газ» у сумі 15 039 068 грн та ТОВ «Мартін Треи?д» у сумі 94 334 445 грн, які попередньо отримані, в тому числі від ТОВ «БНК - Украі?на», ТОВ «Гран-Прі Ои?л» та ТОВ «Соляр-К», тобто реєстраціі? схемного податкового кредиту в адресу зазначених підприємств транзитно-конвертаціи?ноі? спрямованості, сприяли в незаконному формуванні податкового кредиту та ухиленні від сплати податку на додану вартість на загальну суму 21 245 540 грн.

Крім того, встановлено, що фактичні кінцеві бенефіціарні власники та службові особи ПП «АМІК Украі?на» та ТОВ «Лукои?л Лубрікантс Украі?на», які пов`язані між собою, організували незаконну та протиправну схему ухилення від сплати податків шляхом виплати ТОВ «Лукои?лЛубрікантсУкраі?на» протягом 2016-2021 років дивідендів на користь компаніи? нерезидентів «Lukoil International Holding GmbH» (Австрія) та «Lukoil International GmbH» (Австрія), кінцевим бенефіціарним власником якоі? є росіи?ська федерація та ТОВ «ЛЛК - Інтернешнл» (росіи?ська федерація), незаконно застосовуючи переваги, передбачені Конвенцією про уникнення подвіи?ного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на маи?но, а саме ставку податку 5% замість передбаченоі? ст. 141 ПКУ ставки податку у розмірі 15%, ухилились від сплати податків на загальну суму 45 198 400,4 грн.
Також, встановлено, що службові особи ПП «АМІК Украі?на» () організували схему ухилення від сплати податку на прибуток шляхом штучного завищення упродовж 2015 - 2022 років витрат підприємства внаслідок отримання кредитів (позик) від споріднених структур та AMIC Energy Management GmbH (Австрія), AMIC Finance LTD и? включення до складу витрат процентів, що нараховувались на отримані кредитні кошти, які фактично являються фінансовою допомогою, а також перерахування на користь AMIC Energy Management GMBH (Австрія) при збитковіи? діяльності в Украі?ні сум преміи?, включених до вартості імпортованих паливно- мастильних матеріалів, в результаті чого ухилились від сплати податку на прибуток на загальну суму понад 250 млн грн, що є особливо великим розміром.
Крім того, встановлено, що службовими особами ПП «АМІК Украі?на» () внаслідок ухилення від сплати податків, шляхом перерахування грошових коштів на рахунки підконтрольних та пов`язаних іноземних компаніи?, в тому числі Amic Energy Management GmbH, під виглядом преміи?, включених до вартості імпортованих паливно-мастильних матеріалів, упродовж 2015-2022 років легалізовано грошові кошти у сумі понад 1 млрд грн, що є особливо великим розміром.
Так, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що операції із купівлі-продажу мережі АЗС та нафтобаз, які належали ПП «Лукойл-Україна», укладена між AMIC Energy Management GmbH (Австрія) та російським власником, являється удаваною та здійснена фактично за рахунок коштів структур російської компанії ПАО «Лукойл», з метою збереження рентабельності бізнесу за рахунок ребрендингу власної мережі АЗС в України та збереження ринку збуту власних паливно-мастильних матеріалів.
Після проведення вказаної псевдо операції із купівлі-продажу мережі АЗС та нафтобаз ПП «ЛУКОЙЛ-Україна», фактичними кінцевими бенефіціарними власниками та службовими особи ПП «АМІК Україна» розроблено та втілено у життя злочинний механізм ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах та подальшої легалізації таких коштів на рахунки підконтрольних компаній нерезидентів, зареєстрованих в тому числі й в Австрії, який полягає у здійсненні збиткової діяльності ПП «АМІК Україна» через відсоткові кредити та позики, отримані у споріднених структур, які фактично були витрачені на закупівлю паливно-мастильних матеріалів у пов`язаних структур ПАО «Лукойл» по значно завищеним цінам, з метою виведення реальних прибутків на рахунки підконтрольних підприємств.

Ураховуючи вказані обставини, відсоткові кредитні кошти та позики, які ПП «АМІК Україна» отримало від споріднених структур, та на виплату процентів від яких підприємство відображає витрати, фактично являються коштами структур російської ПАО «Лукойл» та є поворотною фінансовою допомогою, а не процентними кредитами та позиками.
В результаті функціонування вказаного протиправного механізму, протягом 2015 - 2022 років державний бюджет України недоотримав коштів у вигляді податку на прибуток на загальну суму близько 250 млн грн. Загальна сума виведених та легалізованих (відмитих) коштів протягом 2015 - 2022 років складає понад 1 млрд грн.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПП «АМІК Украі?на» володіє об`єктами нерухомого майна, всього 308 найменувань.
Наведені факти є предметом перевірки органом досудового розслідування, що підтверджується витягом з ЄРДР, долученого прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції.
Постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 від 01 серпня 2022 року об`єкти нерухомого майна, що належать ПП«АМІК Украі?на» (), всього 308 найменувань визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000004, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.212, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України.

01 серпня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на речові докази, а саме об`єкти нерухомого майна, що належать ПП «АМІК Украі?на» із забороною службовим особам ПП «АМІК Украі?на» відчужувати, користуватись або будь-яким іншим чином розпоряджатись згаданим майном.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року клопотання задоволено частково.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000004 про накладення арешту на нерухоме майно, що належить ПП «АМІК Украі?на», слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, наявні достатні підстави для часткового накладення арешту вказаного в клопотанні майна із забороною службовим особам ПП «АМІК Украі?на» () відчужувати, розпоряджатись вищевказаним майном та із забороною приватним та державним органам реєстрації, Міністерству юстиції України, службовим особам ПП «АМІК Украі?на» () вчиняти будь-які дії щодо зміни власників, відчуження вищевказаних об`єктів нерухомого майна, що на праві власності належить ПП «АМІК Украі?на» ().

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість часткового накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права та діяльність ПП «АМІК Украі?на» з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про часткове задоволення клопотання прокурора та відмовою в частині заборони користуватись вказаними об`єктами нерухомого майна, яке належить ПП «АМІК Украі?на» (), оскільки мету арешту збереження речових доказів буде досягнуто із позбавленням для власника ПП «АМІК Украі?на» () права на відчуження та розпорядження, без позбавлення його права користування вказаним майном.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з можливістю користування арештованим майном, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Окрім того, як пояснив прокурор під час розгляду апеляційної скарги, у кримінальному провадженні проводяться слідчі дії, з метою підтвердження обставин та конкретизації суми спричинених збитків внаслідок діяльності підприємств з іноземними інвестиціями ПП «АМІК Україна».

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, частково накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Посилання апелянта на висновок спеціаліста № 03/05-22-1, як на недопустимий та неналежний доказ, то вказане питання підлягає вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що слідчим суддею не вмотивовано необхідність накладення арешту на майно, оскільки у кримінальному провадженні жодній особі, у тому числі службовим особам ПП «АМІК Україна» про підозру не повідомлено, не заслуговують на увагу.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи представника щодо не відповідності арештованого майна критеріям речового доказу, є надуманими та спростовуються матеріалами провадження.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями представника ПП «АМІК Україна» - адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року,- залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями представника ПП «АМІК Україна» - адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 761/14696/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Справа № 11сс/824/3437/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК