ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2022 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №463/4291/22 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підлісся Тисменицького району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України), раніше не судимого, -

обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат вiйськової служби за контрактом ОСОБА_4 22 травня 2022 року приблизно о 16 год. 10 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у час запровадження воєнного стану по всій території України, дiючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на АДРЕСА_3 , вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав зі столу в підсобному приміщенні магазину годинник марки «WG4K1WD75Y New Apple Watch 7 41 mm Starlight» білого кольору разом із зарядним пристроєм до нього вартістю 18500 грн., що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 18500 грн.
В підготовчому судовому засіданні захисник подав до суду угоду про визнання винуватості від 13.06.2022 року між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 . Відповідно до цієї угоди: прокурор з одного боку та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжку) вчиненому в умовах воєнного стану. Предметом угоди є беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується. Сторони погоджуються на тому, що ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, можливо застосувати положення ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одна тисяча гривень. Сторони угоди підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді. Із запропонованими в угоді видом та мірою покарання ОСОБА_4 згоден.
Суд відповідно до вимог ч.2 ст.473 КПК України роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та ОСОБА_4 обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для ОСОБА_4 наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:
1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд з`ясував у ОСОБА_4 чи цілком він розуміє:
1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;
3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На що ОСОБА_4 підтвердив суду, що цілком зрозумів вищезазначене.
Відповідно з вимогами ч.6 ст.474 КПК України суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Суд своєю ухвалою може скасувати вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
ОСОБА_4 пояснив суду, що йому зрозумілі характер і суть обвинувачення і він визнає себе винним в скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, він не заперечує проти затвердження зазначеної угоди, йому зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
При цьому ОСОБА_4 пояснив, що зможе виконати взяті на себе зобов`язання.
Вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене в умовах воєнного стану.
ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України за ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Суд приймає до уваги сукупність вищеперелічених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. При цьому суд враховує також особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утримані батька пенсіонера, який хворіє. ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
На момент розгляду справи обвинувачений в суді добровільно відшкодував завдану шкоду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти укладення вищевказаної угоди, збитки йому відшкодовані в повному обсязі, погоджується з мірою покарання відносно ОСОБА_4 , що зазначена в угоді.
Ці обставини, на думку суду, також істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і разом з сукупністю вищеперелічених пом`якшуючих покарання обставин, відповідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України переконали суд у необхідності призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Також у зв`язку з характеризуючими ОСОБА_4 даними та зважаючи на вищезазначені пом`якшуючі покарання обставини та обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, принцип індивідуалізації покарання та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді штрафу.
Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 13 червня 2022 р. між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості за ч.4 ст.185 КК України.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити раніше обраний у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.
Речові докази:
- годинник марки «WG4K1WD75Y New Watch 7 41 mm Starlight» білого кольору разом із зарядним пристроєм до нього, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, що за адресою: м.Львів, вул. Романчука,18 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- фото осіб, що були надані потерпілим ОСОБА_6 26.05.2022 в приміщенні службового кабінету №20 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1