Справа № 308/6399/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000138, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого, ч. 3 ст. 2861 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2022, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні №0000138, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого, ч. 3 ст. 2861 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2022, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 26 травня 2022 близько 22 год. 11 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, згідно протоколу №236/2022 від 27.05.2022 КНП «Мукачівської ЦРЛ» медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння, рухаючись авто дорогою з двома смугами руху по одній у кожному напрямку зі сторони с. Горонда, Мукачівського району в бік напрямку с. Баркасово, Берегівського району Закарпатської області у межах населеного пункту, а саме, вулицею Гагаріна у селі Горонда Мукачівського району Закарпатської області та в салоні якого на задньому пасажирському сидінні перебували пасажири: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проїжджаючи заокруглення ділянку вказаної автодороги по відношенню до напрямку руху автомобіля, у темну пору доби, діючи всупереч вимогам п.п. 1.3, 1.5, п.п.б п,2.3, п.п. 10.1, 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху, будучи самовпевненим, проявив неуважність в дорожній обстановці, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого втратив керованість транспортним засобом та допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі дорожнього покриття у правий кювет, по ходу руху автомобіля, внаслідок чого останній перекинувся.
Прокурор зазначає, що у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.
Як вказано у клопотанні, своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, пп.б п.2.3, п.п. 10.1,12.1,12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху, якими визначено: п.1.3 - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил; п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод; пп. б п.2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1 - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.2 - У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п. 12.4 - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
27 травня 2022 року у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідчим органу досудового розслідування, у відповідності до ч. 7 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України вилучено рухоме майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є гр. ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 , яке з місця ДТП було переміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Центрі забезпечення ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Мукачево, вул. Об`їзна, без номера, Закарпатської області.
У клопотанні вказано на те, що з огляду на те, що вище вказані речі та предмети, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, - слідчим у встановленому законом порядку 27.05.2022 прийнято рішення про визнання вищевказаних речей та предметів речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
При мотивуванні клопотання слідчий посилається на ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України.
Прокурор зазначає, що з огляду на викладене, а також беручи до уваги, що вище зазначені вилучені речі та предмети, мають значення речового доказу у даному кримінальному проваджені, з метою запобігти його приховуванню, пошкодженню, втраті, знищенню, використанню, пересуванню, передачі є необхідність у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб та інше речі, заборонивши користування та розпорядження ними.
Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 36, 131, 132, 170, 171, 173 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: накласти арешт на вилучене 27.05.2022 вході проведення огляду місця дорожньо-транспоортної пригоди рухоме майно, а саме, автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є гр. ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 , в матеріалах кримінального провадження №0000138, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого, ч. 3 ст. 286 1 Кримінального кодексу України відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2022, заборонивши користування та розпорядження ними.
Покурор та слідчий в судове засідання не з`явилися подали рапорт в якому просили проводити розгляд без їх участі, клопотання задовольнити.
Власники майна, в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Однак їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000138, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого, ч. 3 ст. 2861 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2022.
Згідно матеріалів клопотання, вбачається, що 26 травня 2022 близько 22 год. 11 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, згідно протоколу №236/2022 від 27.05.2022 КНП «Мукачівської ЦРЛ» медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння, рухаючись авто дорогою з двома смугами руху по одній у кожному напрямку зі сторони с. Горонда, Мукачівського району в бік напрямку с. Баркасово, Берегівського району Закарпатської області у межах населеного пункту, а саме, вулицею Гагаріна у селі Горонда Мукачівського району Закарпатської області та в салоні якого на задньому пасажирському сидінні перебували пасажири: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проїжджаючи заокруглення ділянку вказаної автодороги по відношенню до напрямку руху автомобіля, у темну пору доби, діючи всупереч вимогам п.п. 1.3, 1.5, п.п.б п,2.3, п.п. 10.1, 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху, будучи самовпевненим, проявив неуважність в дорожній обстановці, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого втратив керованість транспортним засобом та допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі дорожнього покриття у правий кювет, по ходу руху автомобіля, внаслідок чого останній перекинувся.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.05.2022 року, було виявлено та вилучено рухеме майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є гр. ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 , яке з місця ДТП було перемішено на майданчик тимчасового утнримання транспортних засобів при Центрі забезпечення ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Мукачево, вул. Об`їзна, без номера, Закарпатської області.
Згідно постанови слідчого від 27.05.2022 року вказані вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Згідно матеріалів клопотання, автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є гр. ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 .
Відповідно до абз.1 ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено .

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучений в ході огляду місця ДТП речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим доводи слідчого про те, що необхідність накладення арешту на вилучені речі зумовлена і потребою проведення їх огляду, які зберегли на собі сліди злочину.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя, вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для накладення арешту на вказане вилучене майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000138, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого, ч. 3 ст. 2861 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2022, про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт на вилучене 27.05.2022 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди рухоме майно, а саме, автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21051», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є гр. ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , в матеріалах кримінального провадження №0000138, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого, ч. 3 ст. 286 1 Кримінального кодексу України відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2022, заборонивши користування та розпорядження ними.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1