Справа № 204/5318/22
Провадження № 1-кс/204/1252/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000494 від 22 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2022 року слідчий СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000494 від 22 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з поданого клопотання та доданих до нього документів, у провадженні СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000494 від 22 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Частиною 2 ст. 216 КПК України, визначено, що слідчі органи безпеки здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 110, 1102, 111, 1111, 1112, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 201, 201-1, 258-2585, 2651, 305, 328, 329, 330, 3321, 3322, 333, 334, 359, 422, 4351, 436, 4362, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України.

Таким чином, вказаними вище нормами КПК України чітко визначено, що досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, повинно здійснюватися виключно органами безпеки.

Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, зазначені обставини встановлюються на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності, допустимості та у своїй сукупності - достатності для постановлення обвинувального вироку.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно приписів ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Тобто здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст. 216 КПК. На підставі ч. 5 ст. 36 КПК Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення, окрім того, що віднесене до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, лише у випадку здійснення органом, визначеним у ст. 216 КПК, досудового розслідування у розпочатому кримінальному провадженні та встановлення за наслідками такого розслідування його неефективності.

Як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, будь-яка вмотивована постанова відповідного прокурора про зміну органу досудового розслідування, відсутня.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Оскільки, Відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не є належним органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, а захід забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, приходжу до висновку про відсутність підстав для розгляду даного клопотання, а тому клопотання підлягає поверненню слідчому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 38, 86, 87, 91, 132, 216 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000494 від 22 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України повернути слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1