Провадження № 1-кс/947/6841/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001557 від 16.03.2015 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408, ч.1 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22.07.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001557 від 16.03.2015 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408, ч.1 ст.111 КК України.

Як зазначається в клопотанні,територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001557, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

16.03.2015 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

В подальшому, 13.06.2022, складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, згідно з яким ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що капітан 2 рангу ОСОБА_6 проходив військову службу на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 (повне найменування - Севастопольська військово-морська база), яка дислокувалась в АР Крим за адресою: АДРЕСА_1 .

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_6 був зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, капітан 2 рангу ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників);

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положення і інструкціями;

неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові;

сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;

вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономну Республіку Крим та місто Севастополь визначено як тимчасово окуповану території України внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 (набрання чинності для України міжнародного договору, відбулась 24.08.1991), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», дата початку окупації частини території України, зокрема Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, визначається Законом, такою датою є: 20 лютого 2014 року.

06.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 №1702-6/14, яку рішенням Конституційного Суду України від 14.03.2014 №2-рп/2014 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь-яку легітимність.

Так, у березні 2014 року невстановленими військовослужбовцями Збройних сил Російської Федерації було здійснено незаконне захоплення зброї та боєприпасів військових частин на території АР Крим та м. Севастополя, в тому числі військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини НОМЕР_1 була підірвана.

Радою національної безпеки і оборони України у своєму рішенні від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», затвердженого Указом Президента України від 24.03.2014 № 339/2014, доручено Кабінету Міністрів України невідкладно розпочати разом зі Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Службою зовнішньої розвідки України передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України, забезпечивши при цьому соціальний захист військовослужбовців і працівників таких військових частин (підрозділів), установ та організацій (пункт 2 вказаного Рішення).

Пунктами 2, 3 спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України із тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь до визначених пунктів прибуття з 6 травня 2014 року до 12 травня 2014 року. Відповідно до пункту 3 вказаної Директиви та наказу командувача ВМС ЗС України про передислокацію військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 пунктом прибуття військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 визначено військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, 12.05.2014 капітан 2 рангу ОСОБА_6 , діючи умисно, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби назавжди, вчинив нез`явлення на службу у визначене наказом командувача ВМС ЗС України про передислокацію військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , Директивою Міністра оборони України та Генерального штабу ЗС України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» місце служби (пункт прибуття) військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу до 21.03.2015, коли був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу Збройних Сил України, тобто у вчиненні дезертирства.

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2015 № 117 на капітана 2 рангу ОСОБА_6 накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання».

Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26.03.2015 № 57 ОСОБА_6 з 21.03.2015 виключено із списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято із всіх видів забезпечення.

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.04.2015 № 157 колишнього капітана 2 рангу ОСОБА_6 звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015.

За викладених обставин ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому звані «капітан 2 рангу», в порушення ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, 12.05.2014 не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби назавжди, вчинив нез`явлення на службу у визначене наказом командувача ВМС ЗС України про передислокацію військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , Директивою Міністра оборони України та Генерального штабу ЗС України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» місце служби (пункт прибуття) військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу до 21.03.2015, коли був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу Збройних Сил України, отже у вчиненні дезертирства, тобто нез`явленні на службу, з метою ухилитися від військової служби кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001).

Він же, підозрюється у тому, що будучи відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про громадянство України» громадянином України, являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «капітан 2 рангу», в порушення ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, публічно, відкрито, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 за вказаною вище адресою, в період з 16 по 19 березня 2014 року, більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе, здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, чим вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, що виразилося:

у відмові в період з 16 по 21 березня 2014 року, більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе, на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в Збройних Силах Російської Федерації;

в укладанні в один з днів 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливе, контракту про проходження військової служби, зарахування до списків особового складу та проходженні військової служби у Збройних Силах Російської Федерації, та в подальшому в період з 2016 по 2019 рік, більш точну дату встановити не виявилось за можливе, в проходженні військової служби у складі Збройних Сил Російської Федерації на посаді командира фрегату «Адмірал Макаров».

Отже у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, переході на бік ворога в період збройного конфлікту кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001).

Відтак, дії ОСОБА_6 містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України, - державна зрада, та ч.1 ст.408 КК України, - дезертирство.

Згідно з санкцією ч.1 ст.408 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та відповідно до ч.4 ст.12 КК України такий злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів. Згідно з санкцією ч.1 ст.111 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та відповідно до ч.6 ст.12 КК України такий злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

13.06.2022 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , здійснення якого доручено оперативним підрозділам ГУНП в АР Крим та місті Севастополі.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України в АР Крим,а розшук Національною поліцією України (розшукова справа №1805/2016 від 28.04.2016)не є ефективним через неможливість затримання ОСОБА_6 на території АР Крим, єдиним можливим способом притягнути підозрюваного до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, є визначене главою 241 КПК України здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) кримінального правопорушення на підставі ухвали слідчого судді.

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, а місце знаходження ОСОБА_6 , згідно з встановленими в ході досудового розслідування обставинами, є територія АР Крим, на якій підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, виникла необхідність у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України в АР Крим, а розшук Національною поліцією України (розшукова справа №1805/2016 від 28.04.2016) не є ефективним через неможливість затримання ОСОБА_6 на території АР Крим, єдиним можливим способом притягнути підозрюваного до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, є визначене главою 241 КПК України здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) кримінального правопорушення на підставі ухвали слідчого судді.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, з підстав наведених у ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо заявленого клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги думку сторін кримінального провадження, приходжу до висновку, що є підстави для здійснення спеціального досудового розслідування, виходячи за нижченаведеного.

16.03.2015 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

В подальшому, 13.06.2022, складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, згідно з яким ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст.408 КК України, за наступних обставин.

13.06.2022 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , здійснення якого доручено ГУНП в АР Крим та м. Севастополі.

За переконанням слідчого підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від кримінальної відповідальності, переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України в АР Крим, розшук Національною поліцією України не є ефективним через неможливість затримання ОСОБА_6 на території АР Крим, єдиним можливим способом притягнути підозрюваного до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, є визначене главою 241 КПК України здійснення спеціального досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно зі ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».
Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.
Пунктами 2, 3 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Передбачений цим Законом правовий режим діє до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території.
Враховуючи дію спеціального закону щодо підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, зокрема оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук, необхідно дійти висновку, що положення ч.2 ст.297-1 КПК України щодо здійснення спеціального досудового розслідування за загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, не підлягають застосуванню, а застосуванню у цьому випадку підлягає ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якої вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КПК України, підозру обґрунтовано зібраними доказами, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим 13.06.2022 року останнього оголошено у розшук. Відповідно до відомостей, зібраних органом досудового розслідування на теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованої території України, а саме АР Крим.
Органом досудового розслідування проведені слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення усіх суттєвих обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001557 від 16.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.
Керуючись ст.ст.297-1 297-4, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001557 від 16.03.2015 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408, ч.1 ст.111 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Якщо підстави для проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001557 від 16.03.2015 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408, ч.1 ст.111 КК України перестануть існувати, тобто, якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1