ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/158/22 Номер провадження 11-кп/814/933/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені подання начальника державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого.

Таке рішення суд мотивував тим, що згідно п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.
ОСОБА_8 відбуває покарання з 06 грудня 2016 року, кінцевий строк 18 серпня 2024 року, прибув до ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» 25 травня 2017 року.
Відповідно до характеристики, засуджений за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав одне стягнення у вигляді догани за зберігання мобільного телефону, яке погашено у встановленому законом порядку, після цього чотиринадцять разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 27 жовтня 2021 року, характеризується як особа, що довела своє виправлення, працевлаштований підсобним робітником, дбайливо ставиться до майна, до виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на профілактичному обліку не перебуває, вирок вважає справедливим, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення.
З довідки планово-економічного відділу вбачається, що засуджений з червня 2017 року постійно працював робітником тваринництва, а з січня 2022 року підсобним робітником, відмов від роботи не зафіксовано.
За довідкою бухгалтерії по позовах утримано із заробітної плати засудженого 37110 грн. 99 коп., достроково погашено 19204 грн. 60 коп., заборгованість становить 2180540 грн. 61 коп.
Так, хоча з матеріалів справи видно, що засуджений постійно працював, але при цьому допустив порушення, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про те, що його поведінка не була зразковою та сумлінною протягом усього строку відбування покарання. тому суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.
У поданій апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .

Свої вимоги мотивує тим, що суд всупереч наявним у справі матеріалам, які позитивно характеризують засудженого та свідчать, що він став на шлях виправлення, на підставі одного факту порушення правил перебування в місцях позбавлення волі, а саме зберігання мобільного телефону у лютому 2017 року, відмовив у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення. Крім того, суд при постановленні рішення не взяв до уваги думку представника колонії, проігнорував загальні принципи інституту застосування умовно-дострокового звільнення засуджених та не надав належну оцінку фактичним обставинам, що свідчать про виправлення засудженого. Також, поза увагою залишилася та обставина, що потерпіла сторона не надала заперечень проти звільнення ОСОБА_8 .

Колегія суддів заслухавши доповідача, засудженого та захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженого від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

З вироку суду вбачається, що ОСОБА_8 вчинив злочин 04 червня 2016 року в стані алкогольного сп`яніння та внаслідок його дій загинуло двоє малолітніх дітей. Свою провину при безпосередньому розгляді справи засуджений визнав повністю. Судом стягнуто з засудженого на користь двох потерпілих моральну шкоду в розмірі по 982600 грн та на користь одного з потерпілих матеріальну шкоду в розмірі 59344 грн. 81 коп.

Отже, з огляду на те, що на час вчинення ОСОБА_8 злочину, редакція п.1 ч. 3 ст. 81 КК України не передбачала заборони її застосування до осіб, які вчинили злочин в стані алкогольного сп`яніння, а тому з урахуванням вимог ст. 5 КК України, п.1 ч.1 ст. 81 КК України необхідно застосувати в редакції що діяла до 17 березня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого, надав їм належну оцінку в сукупності як таким, які повно та всебічно характеризують особу ОСОБА_8 .

Судом правильно установлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 06 грудня 2016 року, кінцевий строк 18 серпня 2024 року, прибув до ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» 25 травня 2017 року.

Відповідно до ухвал Машівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року та 25 березня 2021 року засудженому було відмовлено у застосуванні умовно - дострокового звільнення.

Так, засуджений за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав одне стягнення у вигляді догани за зберігання мобільного телефону, яке 08 лютого 2017 року погашено, після цього чотиринадцять разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 27 жовтня 2021 року, характеризується як особа, що довела своє виправлення, працевлаштований підсобним робітником, дбайливо ставиться до майна, до виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на профілактичному обліку не перебуває, вирок вважає справедливим, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення.

З довідки планово - економічного відділу вбачається, що засуджений з червня 2017 року постійно працював робітником тваринництва, а з січня 2022 року підсобним робітником, відмов від роботи не зафіксовано.

За довідкою бухгалтерії по позовах утримано із заробітної плати засудженого 37110 грн. 99 коп, достроково погашено 19204 грн. 60 коп, заборгованість становить 2180540 грн. 61 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Отже доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання та він може повернутися до суспільства і це буде безпечним, як для нього так і для інших.

Твердження про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого при дослідженні доказів установлено не було.

Так, хоча з матеріалів справи видно, що засуджений постійно працював, але при цьому допустив порушення, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про те, що його поведінка не була зразковою та сумлінною протягом усього строку відбування покарання. У той же час, факт того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно - дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально - юридичні підстави для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, колегія суддів вважає, що хоча засуджений за час відбування покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9» чотирнадцять разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, частково здійснював відшкодування шкоди потерпілим, зокрема і добровільно, але з огляду на те, що його поведінка не була сумлінною протягом всього строку відбування покарання, оскільки ним вчинено проступок, за який застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а подяку останній раз було оголошено 27 жовтня 2021 року, після чого засуджений заохочень не мав, колегія дійшла до висновку що у задоволенні подання слід відмовити.

Таким чином, колегія суддіd не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4