ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 671/319/21

Провадження № 11-кп/4820/319/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року задоволено клопотання прокурора, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою продовжено по 27 березня 2022 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора суд мотивував своє рішення тим, що на даний час продовжують існувати визначені ст. 177 ризики: переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, адже ОСОБА_7 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, яким було позбавлено життя людини, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, на даний час свідки не допитані, обставини справи судом не з`ясовано.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора від 24 листопада 2021 року про продовження строку тримання під вартою та звільнити ОСОБА_7 з під варти негайно.
Вважає, що ризики, на підставі яких суд прийняв рішення про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є доведеними.
Посилається на те, що переховування ОСОБА_7 від суду не є можливим, оскільки він при з`ясуванні його анкетних даних повідомив суд про всі свої місця проживання, в тому числі й безпосередньо до затримання.
Звертає увагу, що на теперішній час судом допитана потерпіла, яка не була очевидцем події злочину, що інкримінується обвинуваченому, свідки, які ще не допитувалися, при допитах їх на досудовому слідстві були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, що унеможливлює вплив на них з метою зміни ними наданих раніше показань.
Зазначає, що ОСОБА_7 з метою припинення кримінального переслідування стосовно нього зацікавлений у якнайшвидшому розгляді кримінального провадження, для чого має намір сприяти суду у встановленні об`єктивної істини, про що і сам він наголошував при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, на суд покладено обов`язок розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Доводи апеляційної скарги про перебільшення доведених ризиків чи їх відсутність, які б давали суду підстави вважати, що він може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги.
Доводи апеляційної скарги про те, що в провадженні існують обставини, які не були враховані судом та давали суду підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується, що метою і підставою продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному провадженні є запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та такі ризики продовжують існувати на даний час, та виправдовують подальше тримання особи під вартою. Також судом першої інстанції враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, яким було позбавлено життя людини, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.
При розгляді апеляційної скарги колегією суддів встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, та неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, оскільки інший запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти доведеним ризикам.
Докази та обставини, які наявні в матеріалах кримінального провадження, дають достатні підстави колегії суддів вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що, в сукупності з вищевказаними обставинами, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Погоджуючись з такими висновками суду, апеляційний суд вважає, що для запобігання наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, суд обґрунтовано продовжив строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , з такими висновками суду погоджується колегія суддів.
Твердження апелянта про наявність достатніх доказів, які б свідчили про можливість звільнення ОСОБА_7 з - під варти, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.
Встановлені в даному провадженні обставини не дають колегії суддів підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, про що просить захисник, зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 по 27 березня 2022 року включно залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді