У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000082 від 23.09.2020 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , учня 4-Б класу ЗЗСО І-ІІІ ступенів №4 Жмеринської ОТГ Вінницької області за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
неповнолітнього ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 близько 10:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні ЗЗСО І-ІІІ ст. №4 комунальної власності Жмеринської міської ОТГ Вінницької області, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу з кишені шкільного портфеля ОСОБА_7 , вчинив крадіжку мобільного телефону Ксіаомі «Редмі 7» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 який належить ОСОБА_8 . Після вчиненого, ОСОБА_3 залишив місце кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи №6714/20-21 від 26.10.2020 на суму 2487,43 грн.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, проте не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, а відтак до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері строком на один рік.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ч. 2 ст. 97, ст. 105 КК України, ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування заході виховного характеру».
Так, у відповідності до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
При цьому, ст. 501 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі: - показань ОСОБА_3 , який свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав та пояснив, що дійсно 22.09.2020, перебуваючи в приміщенні школи де навчається, він з портфеля ОСОБА_7 вкрав мобільний телефон Ксіаомі, після цього збув його іншій особі. У вичиненому розкаявся; - витягу з ЄРДР №0000082 від 23.09.2020, - рапорту про отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, - протоколу прийняття заяви від ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 22.09.2020, - заяви гр. ОСОБА_9 , який видав викрадений мобільний телефон Ксіаомі, належний ОСОБА_8 , - протоколу огляду мобільного телефону Ксіаомі та постанови про визнання його речовим доказом (а.с. 43-120), - копій документів на мобільний телефон Ксіаомі «Редмі 7» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 (а.с.121-122); - висновку експерта від 26.10.2020 №6714/20-21, яким визначено ринкову вартість телефону (а.с. 126-128).
При цьому, на момент вчинення крадіжки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось лише 11 років в той час як згідно з ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 185 КК України настає з 14 років, тобто ОСОБА_3 не досяг віку кримінальної відповідальності, а відтак, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.
В ході судового розгляду справи встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння вперше. На обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на профілактичному обліку сектору ювенальної превенції управління поліції на території місця проживання та служби у справах дітей не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно. Проживає разом з матір`ю, двома братами, дідом та бабусею, батько його помер. Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . Мати за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 , для виховання та розвитку дітей створені належні умови (а.с.130-143).
Обставинами, які пом`якшують примусові заходи виховного характеру, є малолітній вік ОСОБА_3 , обтяжуючих обставин не встановлено.
Законний представник ОСОБА_5 повідомила, що нею для дітей створені всі необхідні умови для проживання та виховання, нею проводилась виховна бесіда з сином з приводу ним вчиненого, має реальну можливість в подальшому контролювати поведінку сина, погоджується про передачу сина їй під нагляд, нею вживались і будуть вживатись надалі всі можливі виховні заходи з метою недопущення вчинення їх сином ОСОБА_3 протиправних дій.
Зважаючи на викладене та враховуючи позицію учасників судового провадження, суд приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора і застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру саме у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері на термін 1 рік.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Потерпіла ОСОБА_8 до суду подала заяву, що з клопотанням прокурора згода, претензій матеріального та морального характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 та його матері, не має.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, скасувавши заходи забезпечення застосовані ухвалою слідчого суддів Жмеринського міськрайонного суду від 11.11.2020, якою накладено арешт на мобільний телефон (а.с. 119-120, 123-124).
На підставі ст. 124 КПК України з законного представника на користь держави слід стягнути документально підстережені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 326,88 грн.(а.с.129).
Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді передачі малолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на термін 1 (один) рік.
Скасувити заходи забезпечення застосовані ухвалою слідчого суддів Жмеринського міськрайонного суду від 11.11.2020, якою накладено арешт на мобільний телефон.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки Ксіаомі «Редмі 7» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Стягнути з законного представника ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 326,88 грн.
На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_11