1Справа № 335/2049/22 1-кс/335/1868/2022
УХВАЛА
26 липня 2022 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Відвід мотивований тим, що старший слідчий-криміналіст СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 є старшим слідчої групи. Саме цим слідчим зініціювалося питання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою та вже вдруге ставиться питання про його продовження. Разом з цим, кожного разу під час подання клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий ОСОБА_4 намагається приховати або свідомо приховує від слідчого судді докази, які фактично спростовують підозру за ч. 1 ст. 115 КК України.
При обранні запобіжного заходу 04.04.2022 року і підозрюваний, і його захисник зазначали про напад потерпілого ОСОБА_8 на ОСОБА_5 та завдання ним тілесних ушкоджень останньому, що супроводжувалися зовнішньою кровотечою.
04.04.2022 року слідчим призначено експертизу щодо наявних у підозрюваного ОСОБА_5 тілесний ушкоджень.
Але, з причин несвоєчасного подання слідчим ОСОБА_4 медичної документації підозрюваного ОСОБА_5 ця експертиза виконувалась більше трьох місяців. На сьогоднішній день, за словами слідчого, ця експертиза в матеріалах кримінального провадження наявна. Проте ані стороні захисту, ані слідчому судді для розгляду клопотання про продовження строку тримання вартою не надана.
Таким чином, не надано слідчому судді матеріали, які підтверджували невинуватість підозрюваного. Тим самим заявник вважає, що слідчим ОСОБА_4 порушено принципи презумпції невинуватості та змагальності сторін.
Отже, на думку адвоката наявні визначені п. 3 ч. 2 ст. 77 КПК України, зокрема, існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в її упередженості.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 відвід підтримала, просила задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого відводу та просив відмовити в його задоволенні, зауважуючи на тому, що відсутні підстави для відводу слідчої групи у кримінальному провадженні, оскільки в даному випадку відсутні обставини, що свідчать про упередженість слідчого під час досудового розслідування.
Слідчий просила відмовити у задоволенні заяви про відвід.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Підстави для відводу слідчого визначені положеннями статті 77 КПК. Так, пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК, на який посилається заявник, визначено, що слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Заявляючи відвід слідчому ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, заявник посилається як на підставу для відводу передбачений п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України: інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого.
Однак, дані обставини не можуть бути визнані як обґрунтовані підстави для відводу слідчого, оскільки становлять зміст інших правовідносин.
Так, нормами КПК України, а саме статтями 303-308, передбачено право заявника у разі незгоди з рішеннями, діями чи бездіяльністю слідчого оскаржити їх шляхом подання відповідних скарг прокурору чи слідчому судді.
Окрім того, суд наголошує, що не можуть бути підставою для відводу слідчого заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому, відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Незгода учасника кримінального провадження з рішеннями або діями слідчого не може, сама по собі, стати підставою для відводу. Цей учасник має відстоювати свою позицію на основі змагальності і доведення своєї правоти, а не просто усувати з процесу учасника, який з ним не погоджується або діє не так, як він вважає за потрібне.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Практика Європейського Суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь - який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі Мута проти України , Карабет та інші проти України ).
В свою чергу, встановлення доказового значення тих чи інших відомостей є правом слідчого, прокурора; закон надає йому можливість оцінювати докази за своїм внутрішнім переконання з урахуванням всіх обставин кримінального провадження (ст. 94 КПК України).
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого ОСОБА_4 , та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого відсутні.
Керуючись ст. 77 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26.07.2022 року.
Повний текст ухвали виготовлено 27.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1