Провадження № 1-кс/947/7764/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000034 від 13.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке 13.07.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
В ході виконання доручення, оперативними працівниками серед іншого встановлено, що особою яка фігурує у матеріалах кримінального провадження як Галина є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
09.08.2022 року слідчим за участі працівників УСР в Одеській області на перехресті вулиць Дмитра Донського та Чубаївської в місті Одесі у транспортному засобі автомобілі марки «Nissan» модель «Rogue», р.н.з. НОМЕР_1 , проведено огляд місця події, у ході якого вилучено: грошові кошти у сумі 200 доларів США; несправжні (імітаційні) засоби грошової банкноти 100 доларів США у кількості 30 одиниць; смартфон марки «Apple» модель «IPhone 11 Pro Max», ser.№ НОМЕР_2 ; банківська платіжна картка емітована «А-банком» № НОМЕР_3 ; банківська платіжна картка емітована «Bank Hapoalim» № НОМЕР_4 ; банківська платіжна картка емітована «Universal Bank» № НОМЕР_5 ; реєстраційна картка за № НОМЕР_6 видана органом Республіки Білорусь; довідка для поповнення рахунку ОСОБА_5 у «А-Банку»; грошові кошти у сумі 200 доларів США та 750 гривень.
10 серпня 2022 року слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовими доказами, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотання про арешт майна.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, надавши письмові заперечення та зазначила, що в матеріалах провадження взагалі відсутні будь-які докази причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до вказаного кримінального провадження. Як убачається з матеріалів судового провадження, підозру у кримінальному провадженні № 0000034 від 13.07.2022 не оголошено жодній особі. Клопотання подане неуповноваженою особою.Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом. Згідно клопотання та викладених в ньому обставин, володілець майна, на яке слідчим суддею накладено арешт, на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи. Разом з тим, з клопотання про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий слідчого відділення ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор. Крім того, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього. Зокрема, згідно з нормами Глави 3, 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим та прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження. Натомість з поданого клопотання вбачається, що слідчим формально, викладені фактичні обставини ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій, одним реченням зазначено відповідну мету та завдання арешту майна, яке, на його думку, являється в достатній мірі обґрунтованим для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Між тим, по суті, таке посилання являється нічим іншим, як формальним цитуванням положень КПК України в частині, яка регламентує вирішення питання накладення арешту майна. Просить відмовити в задоволені клопотання, , повернути вилучені речі, врахувати письмові заперечення захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, , слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, сторона обвинувачення у клопотанні зазначає, що 09.08.2022 року слідчим на перехресті вулиць Дмитра Донського та Чубаївської в місті Одесі у транспортному засобі автомобілі марки «Nissan» модель «Rogue», р.н.з. НОМЕР_1 , проведено невідкладний огляд, в ході якого вилучено майно, перелік якого міститься в клопотанні.
Між тим в клопотанні відсутня ухвала слідчого судді про проведення огляду, тобто відсутня правова підстава звернення з клопотанням про арешт майна.
Постановою слідчого вилучені речі визнані речовими доказами, у зв`язку з тим, що на думку слідчого вони відповідають ознакам ст. 98 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що з моменту вилучення майна, арешт на яке просить накласти сторона обвинувачення, пройшло вже майже два тижні.
З клопотання, а також долучених в обґрунтування матеріалів, не вбачається яке відношення вказана особа має до кримінального провадження, в рамках якого звертаються з клопотанням про арешт майна.

Про підозру у вказаному кримінальному провадженні ні ОСОБА_5 , ні будь якої особі у вказаному проваджені не повідомлено.

Більше того, в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані, що вилучені речі мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не зазначено та необґрунтовано, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідає хоча б одному із вищевказаних критеріїв, відсутнє також обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене майно, що позбавляє можливості перевірити відповідність вилученого майна категорії речових доказів. Сторона обвинувачення в клопотанні лише формально посилається на норми кримінального процесуального законодавства.

Окрім того, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, діючим КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна третьою особи може звертатися лише прокурор. ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено. Таким чином, вона є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

За таких обставин, клопотання про арешт майна повинно бути подане прокурором.

На підставі викладеного, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, а також його подання не уповноваженим суб`єктом слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000034 від 13.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовити.

Повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучене 09.08.2022 року в автомобілі «NISSAN» модель «Rogue» НОМЕР_1 майно грошові кошти у сумі 200 доларів США і 750 гривень та банківську платіжну картку «Bank Hapoalim» № НОМЕР_4 .

Повернути власнику ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 смартфон марки «Apple» модель IPhone 11 Pro Max» № НОМЕР_2 ; банківську платіжну картку «А-банка» № НОМЕР_7 ; банківську платіжну картку «Universal Bank» № НОМЕР_5 ; реєстраційну картку № НОМЕР_6 ; довідку для поповнення рахунку ОСОБА_5 . Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1