ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4301/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/103/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000343 від 14 березня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 квітня 2022 року,
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,
та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заборонено ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за винятком відвідування укриттів у випадку повітряної тривоги.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти), для виїзду за кордон та інші документи які надають право виїзду за межі території України
Встановлено строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 31 травня 2022 року.
Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000343 від 14 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України Про введення воєнного стану в Україні, відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 березня 2022 року приблизно о 10 год. 48 хв. у ОСОБА_7 , який перебував на АДРЕСА_3 , винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з групою осіб, вчиненому повторно.
Реалізуючи цей злочинний умисел, у вказаному місці та в зазначений час ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_10 , за попередньою змовою, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу із коридору загального користування, між першим і другим поверхом у під`їзді № 6 вказаного будинку АДРЕСА_3 , викрали велосипед торгової марки Comanche моделі Indigo світло зеленого кольору/салатового/ вартістю 3677 грн., а також велосипед торгової марки TREK моделі Skye cвітло зеленого кольору /салатового/ вартістю 7382, 40 грн., що належать ОСОБА_11 . В подальшому із викраденим майном ОСОБА_7 . Разом із ОСОБА_10 безперешкодно покинули місце злочину, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 11 159,40 грн.
31 березня 2022 року за вказаним фактом ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню в частині застосування надто м`якого запобіжного заходу, оскільки суд не надав достатньої оцінки окремим доказам на підтвердження наявності ризиків, які були достатніми для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказує, що суд належним чином не врахував наявні ризики, передбачені ст.177 КК України.
Звертає увагу, що слідчим суддею не враховано, що відносно ОСОБА_7 до Тернопільського міськрайонного суду скеровано ряд обвинувальних актів про обвинувачення у вчиненні злочинів проти власності.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; підозрюваного ОСОБА_12 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_13 у вчиненні ним кримінального правопорушення та у наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу.
Зокрема, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що незважаючи на наявність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування до ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, для запобігання вищевказаним ризикам, що доведені у судовому засіданні, під час розгляду клопотання.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідати особі підозрюваного ОСОБА_12 , тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд повинен враховувати всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, і в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справ «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Тобто, щоб прийняти рішення про вид запобіжного заходу, який слід обрати підозрюваному, суд повинен взяти до уваги, крім ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, розмір майнової шкоди, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Колегія суддів вважає, що обираючи підозрюваному ОСОБА_12 запобіжний захід, слідчий суддя належним чином не врахував, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який за класифікацією згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років.
Поза увагою місцевого суду залишилось те, що вказаний злочин ОСОБА_12 вчинив під час військового стану, що є обтяжуючою покарання обставиною.
Також слідчим суддею не враховано, що на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_12 , в Тернопільському міськрайонному суді знаходиться на розгляді чотири обвинувальні акти, за якими він обвинувачується у вчиненні умисних корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185, 186 КК України, що свідчить про його тривалу і сталу протиправну поведінку.
Не отримала належної правової оцінки слідчого судді і та обставина, що ОСОБА_12 , будучи особою працездатного віку, ніде не працює та не навчається і тривалий час веде протиправний, антисуспільний спосіб життя, наслідком якого є неодноразове вчинення ним кримінальних правопорушень щодо викрадення чужого майна.

Таким чином, беручи до уваги наявність вищезазначених ризиків; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим; його слабкі соціальні зв`язки та тривалу протиправну і кримінально карану поведінку, суд вважає, що застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що, застосувавши до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя не в повній мірі оцінив тяжкість інкримінованих йому правопорушень, ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому підозрюється ОСОБА_12 та його особу, а тому дійшов помилкового висновку про співмірність наявних в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обраному запобіжному заходу, про що обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі прокурор.
Як наслідок, слідчий суддя своїм рішенням не забезпечив впевненості у належній процесуальній поведінці ОСОБА_14 , у зв`язку з чим ухвала слідчого судді, відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової, якою слід задовольнити клопотання слідчого в частині обрання підозрюваному ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України та, у разі внесення застави, покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Визначаючи розмір застави, колегія суддів враховує положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, згідно якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
Тому, на переконання колегії суддів, з урахуванням вказаних обставин, розмір застави в сумі 124 050 грн. (50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб: 50 x 2 481 грн.), здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієво запобігти зазначеним вище ризикам.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2022 р. відносно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 травня 2022 року.
Визначити розмір застави у сумі 124 050 грн. (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят гривень) грн., що становить 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої ОСОБА_12 слід негайно звільнити з-під варти.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду р/р UA0082849, МФО 820172, код одержувача 42261572, Банк одержувача Державна казначейська служба України у м. Київ.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти), для виїзду за кордон та інші документи які надають право виїзду за межі території України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді