В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000890 від 01 листопада 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, маючої середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,останні судимості:
- 17 вересня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі;
- 17 серпня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 (у режимі ВКЗ),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 24 жовтня 2021 року приблизно о 14.15 годині знаходився біля магазину «Делві», розташованого по вул. Західнодонбаській буд. 43 м. Павлограда Дніпропетровської області, де побачив раніше йому знайому жінку ОСОБА_7 , яка сиділа навпроти вказаного магазину, та біля якої з правої сторони на бетонній плиті лежав мобільний телефон марки «Нокіа С20», який належить ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону марки «Нокіа С20».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом, в цей же день о 14 годині 15 хвилин підійшов до ОСОБА_7 , і таємно, повторно шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Нокіа С20», який належить ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав телефон марки «Нокіа С20» вартістю 2028,39 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати зач. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.
Обвинувачений ОСОБА_5 вказав про визнання вини і пояснив, що 24 жовтня 2021 року приблизно о 14.15 годині знаходився біля магазину «Делві», розташованого по вул. Західнодонбаській буд. 43 м. Павлограда Дніпропетровської області, де побачив однокласницю. Далі вони присіли на парапет і у неї з кишені випав телефон, який він підібрав таємно собі. З вартістю телефону згоден. В той час він не працював, тому йому були потрібні кошти. У вчиненому розкаюється, поліції розповів, куди дів телефон. І потім його повернули потерпілій.
Потерпіла надала суду заяву про розгляд провадження без її участі.
Крім того, досліджено висновок судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/35310-ТВ від 09.11.2021 року, відповідно до якого вартість телефону «Нокіа С20» складала 2028,39 грн.
Досліджено протокол огляду від 02 листопада 2021 року, згідно якого оглянуто телефон, викрадений у потерпілої, який добровільно надав ОСОБА_8 (відповідно до особистої заяви). Оглядом встановлені ідентифікуючі ознаки телефону.
Відповідно до постанови від 02 листопада 2021 року вказаний телефон визнано речовим доказом та повернуто потерпілій під розписку.
Також досліджено процесуальні документи щодо законності проведення досудового розслідування витяг з ЄРДР та дані щодо вручення підозри.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У якості пом`якшувальних обставин суд враховує визнання вини у вчиненому злочині, активне сприяння встановленню істини.

Обтяжуючі обставини відсутні.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Окрім того, ОСОБА_5 засуджений 17 серпня 2021 року року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - 1 рік іспитового строку.
Невідбуте покарання становить 4 роки позбавлення волі. Таким чином, остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком в розмірі двох років одного місяця позбавлення волі. Саме таке покарання відповідатиме правилам ст. 71 КК України, зокрема, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Також таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання згідно зі ст. 50 КК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 686,48 гривень, які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2021 року в розмірі двох років одного місяця позбавлення волі та за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у вигляді чотирьох років одного місяця позбавленя волі.
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути ОСОБА_5 на користь держави 686,48 грн судових витрат за проведення судово товарознавчої експертизи.

Речові докази:

Телефон «Нокіа С20», переданий на зберігання потерпілій, залишити за належністю потерпілій.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1