УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_2., за участі секретаря судового засідання ОСОБА_3., прокурора ОСОБА_4., обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 013 21 від 03.04.2021, у якому

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з незакінченою вищою освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Строк дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений по 02.10.2021, однак у зв`язку з тим, що завершити судовий розгляд цього кримінального провадження до зазначеної дати не виявилось за можливе прокурор просив продовжити строк застосованого до ОСОБА_1 запобіжного заходу з огляду на актуальність ризиків непроцесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки останній може переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений покладався на розсуд суду.

Захисник вважав позицію прокурора необґрунтованою, зазначені останнім ризики надуманими, тому просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думки учасників, дослідивши наявні у суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку дії цього запобіжного заходу. За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті злочинних діях, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

З наведеного витікає, що, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Отже, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначених осіб.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до положення ст. 178 КПК суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів, є обов`язковою для оцінки судом обставиною при вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Таким чином, оцінюючи реальність існування ризику переховування обвинуваченого, суд не має права ігнорувати суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих дій.

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні по справі «Бекчієв проти Молдови», ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою, у якій його переслідували в межах закону.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав, що свідчать про актуальність встановленого раніше ризику переховування обвинуваченого від суду з огляду на покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Характер інкримінованого ОСОБА_1 злочину, який вчинений шляхом умисного заподіяння іншій особі тяжких тілесних ушкоджень, свідчить про наявність підстав для висновку про критичну оцінку моральних якостей обвинуваченого та існування високої ймовірності вчинення ОСОБА_1 зазначених прокурором позапроцесуальних дій з метою створення перешкод судовому розгляду або ж загрози суспільству.

Крім того, суд вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни останніми наданих раніше показань.

Також, враховуючи, що ОСОБА_1 офіційного та стабільного джерела доходів не має, суспільно корисною діяльністю не займається, суд вважає, що ризик вчинення останнім іншого кримінального правопорушення з корисливим спрямуванням є достатньо високим.

Сукупність зазначеного доводить, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження щодо ОСОБА_1 строку дії застосованого до нього запобіжного заходу.

При цьому відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК суд вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_1 вчинений шляхом застосування насильства до потерпілого.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09 листопада 2021 року включно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2