Справа № 503/191/22
Провадження № 1-кп/503/33/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима судове провадження у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 04.01.2022 року та № 0000081 від 25.01.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимиро-Олександрівське Партизанського району Приморського краю Російської Федерації, без громадянства, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.08.2006 року Кодимським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік, яке було скасовано 05.07.2007 року з направленням для відбування призначеного покарання;
- 21.12.2007 року Балтським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 1 місяць та з приєднанням на підставі ст. 71 КК України невідбутої частини покарання остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців, від відбування якого був умовно-достроково звільнений 26.11.2009 року з ДУ «Держевська ВК (№ 110)»;
- 16.08.2010 року Кодимським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та з приєднанням на підставі ст. 71 КК України невідбутої частини покарання остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців, звільнений 22.11.2013 року з ДУ «Одеська ВК (№ 14)» по відбуттю покарання;
- 06.06.2014 року Кодимським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.2, 395, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, від відбування якого був умовно-достроково звільнений 30.10.2015 року з ДУ «Голопристанська ВК (№ 7)»;
- 15.09.2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 1 місяць;
- 30.11.2017 року Кодимським районним судом Одеської області за ч.2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців, звільнений 30.08.2021 року з ДУ «Одеська ВК (№ 14)» по відбуттю покарання;
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3, 4 ст. 185 та ч.1 ст. 357КК України

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 (до 30.08.2022 року), секретарі судового засідання ОСОБА_10 , ОСОБА_2 ,

встановив:
Епізод № 1
06.12.2021 року близько 09.00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи з дозволу власника у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , виносив злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме музичних колонок марки «SVEN-248», чорного кольору, які були у використанні та належать ОСОБА_6 , що зберігалися у одній із житлових кімнат будинку.
В цей же день та час, з метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , розташованому за вищезазначеною адресою, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до столу, де зберігались музичні колонки, діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, таємно, повторно, викрав музичні колонки марки «SVEN-248», чорного кольору, які були у використанні, вартістю 314,30 грн.
Після чого, з викраденим майном, зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 збитку на суму 314,30 грн.

Епізод № 2
11.12.2021 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи з дозволу власника у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 виносив злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна із вказаного домоволодіння.
З метою реалізації свого злочинного наміру 11.12.2021 року близько 09.00 години, ОСОБА_3 перебуваючи з дозволу власника у вказаному будинку, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, увійшовши до однієї з кімнат будинку, де зберігалось викрадене майно, таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, викрав стартер до мотоблока марки «Forte», на 8 к.с., корпус якого виготовлено з чавунну та міді, потужністю 5,5 кВт, 12 В, який був у використанні, вартістю 1730,40 грн.
Після чого, з викраденим майном, зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 збитку на суму 1730,40 грн.

Епізод № 3
05.01.2022 року близько 09.00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у с. Петрівка, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області, виносив злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна з підсобного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 .
З метою реалізації свого злочинного наміру 05.01.2022 року близько 11.00 години, ОСОБА_3 прибув до вказаного підсобного приміщення, де діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відігнувши металевий засув проник до вказаного підсобного приміщення, де діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, викрав велосипед моделі «Crosser Summer 26», сірого кольору зі вставками фіолетовим кольору, який був у використанні, вартістю 4573,80 грн.
Після чого, з викраденим майном, зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 збитку на суму 4573,80 грн.

Епізод № 4
07.01.2022 року близько 22:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у с. Петрівка, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області, виносив злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна з домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 .
З метою реалізації свого злочинного наміру 07.01.2022 року близько 23:00 години, ОСОБА_3 прибув до вказаного домоволодіння, де діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до середини вказаного будинку, де діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, викрав телевізор моделі «Honda HD 225», чорного кольору, який був у використанні, вартістю 1700 грн, а також пульт дистанційного керування, чорного кольору з надписом «Honda» в нижній частині панелі пульта, вартістю 80 грн.
Після чого, з викраденим майном, зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 збитку на загальну суму 1780 грн.

Епізод № 5
01.04.2022 року в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та продовженого Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, близько 06:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи з дозволу власника у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , виносив злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення її грошових коштів із вказаного домоволодіння.
З метою реалізації свого злочинного наміру в той же день та час, ОСОБА_3 з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, таємно, повторно викрав грошові кошти в сумі 740 гривень.
Після чого, з викраденими грошовими коштами, зник з місця події та розпорядився ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 збитку на вказану суму.

Епізод № 6
01.04.2022 року близько 06:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи з дозволу власника у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 виносив злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення із вказаного домоволодіння банківської карти АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , власником якої являється ОСОБА_6 та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» та ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.
З метою реалізації свого злочинного наміру в цей же день та час, ОСОБА_3 перебуваючи з дозволу власника у вказаному будинку, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ввійшовши до однієї з кімнат будинку, де зберігався гаманець потерпілої та таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на рахунку викрав банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , власником якої являється ОСОБА_6 , після чого зник з місця події, а банківською картою розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні всіх шести епізодів інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та надав покази про обставини вчинення кримінальних правопорушень, які за своїм змістом відповідають вище вказаним обставинам. При цьому, зазначив, що тиску на нього або примушування до визнання ним своєї вини до нього не застосовувалось. Попросив в потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пробачення за вчиненні ним у відношенні них кримінальні правопорушення. Також просив суд не призначати йому покарання пов`язане з реальним відбуттям позбавлення волі застосувавши до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що та кількість разів, яку відбував покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, дозволяє зробити належну критичну оцінку своїх дій.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином у порядку встановленому ст. 135 ч.1, 136 ч.1 КПК України та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчить відповідна довідка від 17.06.2022 року (а.с.76 том 2). При цьому, 10.03.2022 року подавала до суду письмову заяву (а.с.52 том 1) про розгляд судового провадження за її відсутності.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином у відповідності до положень ч.1 ст. 135 та ч.1 ст. 136 КПК України, шляхом надіслання поштою судової повістки про виклик на відому адреси його місця проживання зазначену у змісті обвинувального акту (а.с.108 том 1) рекомендованим поштовим відправленням № 723 (а.с.83-84 том 2), яке поштою повернуто до суду у зв`язку з її неотриманням. Таким чином суд вважає, що ним були вжиті передбачені КПК України засоби виклику та сприяння явці потерпілого в судове засідання та, враховуючи те, що потерпілий у судове засідання не з`являвся, поштове повідомлення не отримував, з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження суд дійшов висновку про необхідність завершення розгляду кримінального провадження. Аналогічний за своєю суттю висновок викладений у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 219/10727/2013-к (провадження № 51-707км20), якого також дотримано в постановах від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к (провадження № 51-380км17), від 15 травня 2018 року у справі № 632/2055/15-к (провадження № 51-149км18), 27 червня 2018 року у справі № 757/666/17-к (провадження № 51-2244км18) та 01 червня 2022 року у справі № 466/6117/20 (провадження № 51-4896 км 21), направлення поштою повістки про виклик є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
Потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в судовому засіданні не висловили своїх думок щодо відповідальності обвинуваченого та щодо призначення покарання фактично поклалися на розсуд суду.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини з наданням відповідних показів, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- за епізодами № 1-3 висновком експерта від 27.01.2022 року № 388/22 (а.с.33-37 том 2) за результатами проведення судовим експертом ОСОБА_11 судово-товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів, які були у використанні, з урахуванням ПДВ, (з урахуванням зносу) становила: електричного стартеру 180-N до мотоблоку «FORTE», на 8 кінських сил, корпус якого виготовлений з чавунну та міді, потужністю 5,5 кВт 12 В, у робочому стані, станом на 04.01.2022 року 1730,4 грн; музичних колонок марки «SVEN-248», чорного кольору, у робочому стані, станом на 04.01.2022 року 314,3 грн; велосипеду моделі «Crosser Summer 26», сірого кольору зі вставками фіолетовим кольору, у справному стані, станом на 12.01.2022 року 4573,8 грн;
- за епізодом № 4 висновком експерта від 25.03.2022 року № 877/22 (а.с.63-66 том 2) за результатами проведення судовим експертом ОСОБА_11 судово-товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів, які були у використанні, з урахуванням ПДВ, (з урахуванням зносу) становила: телевізору моделі «Honda HD 225», чорного кольору 1700 грн; пульту дистанційного керування, чорного кольору з написом «Honda» в нижній частині панелі 80 грн.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, дослідивши письмові докази сторони обвинувачення, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього.
Учасникам судового провадження судом попередньо також було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України. З чим учасники погодились і проти чого також не заперечували.
Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 , з урахуванням абзаців 5-6 пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року № 10, кваліфікує:
- за епізодом № 1 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- за епізодом № 2 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- за епізодом № 3 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно;
- за епізодом № 4 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно;
- за епізодом № 5 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, вчинене повторно;
- за епізодом № 6 за ч.1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.
Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з врахування показань наданих обвинуваченим під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3, 4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (епізоди № 1-6).
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає рецидиви злочинів зазначені в обвинувальному акті (а.с.112 том 1) щодо епізодів № 4-5. Водночас із цим, у відповідності до своїх дискреційних повноважень, суд вважає необхідним на підставі положень абзацу першого пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 та висновків викладених в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 556/588/18 (провадження № 51-569км19) визнати рецидиви злочинів обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, також за епізодами № 1-3, які хоча і не зазначені такими обставинами в обвинувальному акті (а.с.7 том 1) щодо цих епізодів, але їх існування об`єктивно вбачається зі змісту фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими та викладені у обвинувальному акті при формулюванні висунутих обвинувачень, а саме те, що всі зазначені епізоди інкримінованих умисних кримінальних правопорушень були вчинені обвинуваченим, який мав непогашену та не зняту судимість за вчинення умисних злочинів раніше. При цьому, на підставі ч.4 ст. 67 КК України та положень абзацу другого пункту 4 постанови Пленуму, суд не вважає за можливе визнати повторність обставинами, які обтяжують покарання, що зазначена в обвинувальному акті (а.с.112 том 1) щодо епізодів № 4-5, оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою для злочинів, передбачених ст. 185 КК України, за цими епізодами.
Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не працевлаштований, у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра на обліку не перебуває, будучи раніше судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив умисні корисливі кримінальні правопорушення.
Аналіз інформації про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого з досудових доповідей (а.с.78-79 том 1, 86-88 том 2) органу з питань пробації, вказує на те, що:
- під час складення досудової доповіді 21.03.2022 року орган з питань пробації оцінював ризики вчинення повторного кримінального правопорушення як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінював як середній, у зв`язку з чим беручі до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію теперішнього правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення орган з питань пробації вважав, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб), а у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважав доцільним покладання на правопорушника обов`язку, визначеного пунктом 2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- в свою чергу під час складення досудової доповіді 12.08.2022 року орган з питань пробації змінив раніше надану ним оцінку та на теперішній час оцінює ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як дуже високі, у зв`язку з чим беручі до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб), а тому на думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених діянь кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, нетяжкими та тяжкими злочинами, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У зв`язку з вище зазначеним, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного та інші вище наведені обставини справи, зокрема те, що до обвинуваченого судом вже було неодноразово застосовано покарання у виді позбавлення волі на певний строк під час засудження за раніше вчиненні умисні злочини, але навіть після реального відбуття цього виду покарання і звільнення лише 30.08.2021 року обвинувачений належних висновків для себе не зробив та не став на шлях виправлення, внаслідок чого вже 06.12.2021 року вчинив рецидив чергового нового умисного кримінального правопорушення, а в подальшому за проміжок часу менше чотирьох місяців вчинив ще п`ять епізодів інших нових умисних кримінальних правопорушень, то суд враховуючи рецидивний характер вчинених злочинів прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тому з урахуванням пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 вважає за необхідне призначити міру покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, а після чого за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим. На думку суду визначення покарання у такий спосіб є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченого так і для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Таким чином суд вважає, що застосування менш суворого покарання не здатне призвести ні до виправлення обвинуваченого, а ні до попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, не зменшилися та не змінилися, то суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраного до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому строк останнього підлягає продовженню до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_12 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, а саме строк його досудового тримання під вартою та під час судового розгляду у період з 21.15 години 01.04.2022 року (а.с.159-163 том 1) по день набрання даним вироком законної сили або до дня зміни чи скасування цього запобіжного заходу.
Арешти із забороною користування та розпорядження накладені на майно речові докази, які були предметами кримінальних правопорушень, накладені ухвалами слідчих суддів Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2022 року, 28.03.2022 року та 06.04.2022 року (а.с.21-22, 25-26, 30-31, 56-57, 60-61 том 2), згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягають скасуванню.
Речові докази:
- музичні портативні колонки марки/моделі «SVEN 248», чорного кольору (а.с.23-24 том 2), що були предметом кримінального правопорушення за епізодом № 1 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (порядковий № 373 у книзі обліку № 1054), згідно положень пункту 5 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає поверненню їх власнику потерпілій ОСОБА_6 ;
- стартер до мотоблока марки «Forte», на 8 к.с., корпус якого виготовлено з чавунну та міді, потужністю 5,5 кВт, 12 В (а.с.27-28 том 2), що був предметом кримінального правопорушення за епізодом № 2 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (порядковий № 375 у книзі обліку № 1054), згідно положень пункту 5 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає поверненню його власнику потерпілому ОСОБА_5 ;
- велосипед моделі «Crosser Summer 26», сірого кольору зі вставками фіолетовим кольору (а.с.19-20 том 2), що був предметом кримінального правопорушення за епізодом № 3 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (порядковий № 374 у книзі обліку № 1054), згідно положень пункту 5 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає поверненню його власнику потерпілій ОСОБА_7 ;
- телевізор моделі «Honda HD 225», чорного кольору, та пульту дистанційного керування, чорного кольору з написом «Honda» в нижній частині панелі (а.с.53-55 том 2), що були предметами кримінального правопорушення за епізодом № 4 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (порядковий № 389 у книзі обліку № 1054), згідно положень пункту 5 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає поверненню їх власнику потерпілому ОСОБА_8 ;
- банківську карту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» VISA № НОМЕР_1 , грошову банкноту Національного банку України номіналом 200 грн № Е38274700 та мобільний телефон моделі «Leagoo», золотистого кольору, що були предметами кримінального правопорушення за епізодами № 5-6 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (порядковий № 390 у книзі обліку № 1054), згідно положень пункту 5 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає поверненню їх власнику потерпілій ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати в загальній сумі 360 грн, які є винагородою за виконану роботу пов`язану із проведенням судово-товарознавчих експертиз (а.с.32, 62 том 2), згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, а також з врахуванням положень пункту 6 ч.3 ст. 69 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь судового експерта ОСОБА_11 .
Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 і 4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців;
за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців;
за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, а саме з 21.15 години 01.04.2022 року по день набрання даним вироком законної сили або до дня зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Скасувати арешти майна із забороною користування та розпорядження, накладені на речові докази, які були предметами кримінальних правопорушень, ухвалами слідчих суддів Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2022 року, 28.03.2022 року та 06.04.2022 року.
Після набрання вироком законної сили речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, повернути їх власникам, а саме:
- музичні портативні колонки марки/моделі «SVEN 248», чорного кольору; банківську карту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» VISA № НОМЕР_1 ; грошову банкноту Національного банку України номіналом 200 грн № Е38274700; та мобільний телефон моделі «Leagoo», золотистого кольору ОСОБА_6 ;
- стартер до мотоблока марки «Forte», на 8 к.с., корпус якого виготовлено з чавунну та міді, потужністю 5,5 кВт, 12 В ОСОБА_5 ;
- велосипед моделі «Crosser Summer 26», сірого кольору зі вставками фіолетовим кольору ОСОБА_7 .
- телевізор моделі «Honda HD 225», чорного кольору, та пульту дистанційного керування, чорного кольору з написом «Honda» в нижній частині панелі ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_11 процесуальні витрати, які є винагородою за виконану роботу пов`язану із проведенням судово-товарознавчих експертиз, в загальній сумі 360 грн.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1