Справа № 346/1535/22
Провадження № 1-кс/346/465/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000267 від 29.04.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

в с т а н о в и в :

в обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення дизельного палива, за попередньою змовою спільно із ОСОБА_7 , під час введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні воєнного стану, 29.04.2022 року приблизно о 20:30 год., перебуваючи в смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області, неподалік залізничної колії, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів таємно викрали, шляхом відкачування за допомогою електронасоса за маркуванням «ZG» із паливних баків тепловоза №2т10м 2421 регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» 1 800 літрів дизельного палива в заздалегідь заготовлені пластикові ємкості, що знаходилися на автомобільному причепі, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », після чого приховали вказані ємкості, накривши їх брезентом, тим самим розпорядилися викраденим майном, яке належить АТ «Українська залізниця», заподіявши майнову шкоду на загальну суму 73 188 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколами допитів свідків, проведення огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
30.04.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та 30.04.2022 року - повідомлено про підозру.
02.05.2022 року ОСОБА_5 згідно з ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 30.06.2022 року.
28.06.2022 року керівником Коломийської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 30.07.2022 року.
Прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених пунктами 1-3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення з метою уникнення покарання та затягування справи, оскільки підозрюється у вчиненні злочину проти власності, який відноситься до категорії тяжких, покарання за який передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які судом ще не допитані, з метою уникнення відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Тому прокурор просить продовжити зазначений запобіжний захід, який буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених підстав та просить клопотання задовольнити, а також врахувати, що досудове розслідування в даному кримінальному проваджені не завершено, підозрюваному повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні, санкція статті якого передбачає до восьми років позбавлення волі.
Слідчий в судовому засіданні просить клопотання задовольнити, оскільки вважає підозру та ризики обгрутованими. Крім того, просить врахувати, що проводиться службове розслідування філією «Львівська залізниця», результати щодо якого ще не надійшли, а також проживання підозрюваного в регіоні вчинення кримінального правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи вказаний запобіжний захід надто суворим, оскільки йому необхідно заробляти кошти для утримання дружини та малолітньої дитини, яка проживає з дружиною. Крім того, зазначив, що раніше був працевлаштований директором Отинійського будинку культури, однак, під час допиту вказану інформацію не зазначав.
Захисник зазначив, що вказаний запобіжний захід є надто суворим, оскільки відсутні ризики, адже підозрюваний виконував сумлінно всі обв`язки відповідно до норм КПК України а тому, враховуючи, що підозра необґрунтована, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
30.04.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та 30.04.2022 року - повідомлено про підозру.
02.05.2022 року ОСОБА_5 згідно з ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, до 30.06.2022 року.
28.06.2022 року керівником Коломийської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 30.07.2022 року.
До матеріалів клопотання додані копії розписок підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, прокурорм виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.
Згідно зі ст. 5 (п.1 пп. (с)) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).
Згідно з п.1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню у випадку не застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно зі ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За змістом ч. 1 та ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області строк дії домашнього арешту ОСОБА_5 закінчується 30.06.2022 року.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України матеріалами, долученими до клопотання.
Слідчий суддя враховує конкретні обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, в умовах воєнного стану, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність, покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, дані про його особу: наявність на утриманні малолітньої дитини, його непрацевлаштованість, раніше не судимий.
Прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.1-3 ч. 1 ст.177 КПК України і такі не зменшилися. Зокрема, дані ризики щодо особи враховані при обранні запобіжного заходу і такі, як вказав прокурор, є ефективними.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно з п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 року (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Слідчий суддя погоджується із захисником, в тому, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ.
Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з проханням, слідчий суддя зазначає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, те, що належних доказів реального наміру працевлаштування, чи існування інших виключних обставин підозрюваним не надано, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.
Враховуючи вище викладені обставини в сукупності слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному є обґрунтованим та підлягає задоволенню, такий слід продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме до 29.07.2022 року включно.
Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, визначено імперативний перелік альтернативних обов`язків, які слідчий суддя вправі покласти на підозрюваного.
Поряд з цим, слідчий суддя бере до уваги той факт, що відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу та не потребує продовження.
Щодо інших обов`язків, то слідчий суддя вважає їх пропорційними, помірними та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.
На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 176-178, 184, 193, 194, 196-199, 219, 309, 372, 392 КПК України,-

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на строк на 30 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто по 29 липня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися цілодобового з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.
Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи більш суворішого запобіжного заходу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає виконанню Коломийським районним відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1