Справа № 947/6366/20
Провадження № 1-кс/947/3488/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002120 від 03.04.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст. 185, ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002120 від 03.04.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.1 ст. 263 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування, під час введення військового стану на території України, згідно Указу президента України № 64/2022 від 24.02.2022, під час здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, Управлінням стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НП України отримано інформацію про те, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який використовує абонентський номер мобільного оператора НОМЕР_1 .

Так, з метою перевірки можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, та можливої причетності до протиправної діяльності, пов`язаної з посяганням на територіальну цілісність України та національну безпеку, здійснення публічних закликів до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем його проживання.
Враховуючи положення ст.234 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, його припинення, отримання речових доказів та документів, підтверджуючих це, які самостійно, або в сукупності з іншими доказами мають важливе значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, 21.04.2022 слідчим групи слідчих СУ ГУНП в Одеській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 ,в порядку ч.3 ст.233 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком пов`язаним з врятуванням майна, яке міг негайно знищити ОСОБА_5 , отримавши відомості про співпрацю його знайомих із правоохоронними органами.

В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою, де мешкають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його мати, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено: мобільний телефон «Redmi 9-A» imei: НОМЕР_2 з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Redmi 10»imei: НОМЕР_5 з сім-картами: НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ; стрічка кольорів «георгіївської стрічки» довжиною біля 5 метрів.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.
До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого, в якій слідчий також зазначив, що власник майна повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про залучення речових доказів від 21.04.2022 року, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002120 від 03.04.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст. 185, ч.1 ст.190, ч. 4 ст. 190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

- мобільний телефон «Redmi 9-A» imei: НОМЕР_2 з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон «Redmi 10» imei: НОМЕР_5 з сім-картами: НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ;

- стрічку кольорів «георгіївської стрічки» довжиною біля 5 метрів, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження майна.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1