Справа № 216/6083/18
Провадження № 1-кп/216/143/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001471 від 03.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 14.09.1998 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.140 ч.3, 140 ч.2, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 143, 86-1, 44, ч. 1 ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 03.08.2001 року згідно Закону України «Про амністію»;

- 07.02.2002 Криворізьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.188 ч.2, 69, 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 22.03.2004 року умовно-достроково з не відбутим строком 7 місяців 29 днів;

- 25.05.2006 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.3, 188 ч.2, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 20.05.2010 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяців 8 дні;

- 23.09.2010 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 395 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.10.2010 Криворізьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 01.07.2014 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 20 місяців;

- 23.03.2015 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано покарання по вироку від 26.10.2010 та до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі;

- 24.03.2015 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, на підставі ст. 71 КК України, шляхом поглинання часткового складання покарань за даним вироком та вироком Криворізького районного суду м. Кривого Рогу від 26.10.2010 призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 25.07.2018 року по відбуттю строку покарання.

- 02.04.2015 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі. Звільнився 25.07.2018 року по відбуттю строку покарання;

- 05.12.2018 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі. По ухвалі Дніпровського Апеляційного суду від 01.04.2019 вирок Дзержинського р.с м. Кривого Рогу від 05.12.2018 відмінено та призначено новий перегляд в суді першої інстанції. 18.04.2019 звільнений з під варти;

- 18.04.2019 Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

- 22.10.2019 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 25.10.2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 ,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.02.2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2,3 ст.185, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 17.02.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 24.02.2020 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 213, ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 04.03.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 01.06.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 24.07.2020 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що 03 серпня 2018 року, приблизно о 03-43 годині він, прибувши на ділянку трамвайної колії «ПАТ «Буковинська» - Пивоварня», що розташована за адресою: вул. Буковинська, Центрально-Міського району, м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, умисно, повторно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю очевидців, шляхом вільного доступу таємно, за допомогою принесених з собою металевих пасатижів, які були прив`язані до дерев`яних брусків довжиною 2,5-3 метри, із застосуванням сили рук, від`єднав два фрагменти дроту від центральної контактної магістралі мережі, які належать КП «Швидкісний трамвай», після чого, маючи при собі вищевказані фрагменти дроту довжиною приблизно 40 метрів, та намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, тобто, намагався таємно викрасти два фрагменти дроту марки МФ 100 загальною довжиною 40 метрів, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, бо був викритий працівниками патрульної поліції. Своїми умисними діями, ОСОБА_3 , міг би спричинити матеріального збитку КП «Швидкісний трамвай», відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3115 від 20.08.2018 на суму 7652 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини скоєння злочинів та пояснив, що дійсно вчинив вказані вище злочини за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. У вчиненому кається, просить суворо не карати.
Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений проти задоволення такого клопотання не заперечував.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склад злочину, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно (м.к. а.с. 54), не одружений, утриманців не має, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває (м.к.п.52-532), матеріальна шкода повністю відшкодована, шляхом повернення потерпілому викраденого майна.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових злочинів, а також буде необхідним і достатнім.

Оскільки обвинувачений вчинив дані кримінальні правопорушення до постановлення 24 липня 2020 року вироку Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, а, отже, остаточне покарання йому має бути обрано за правилами ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2020 року.
Крім того, у вказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 потерпілим КП «Швидкісний трамвай» пред`явлено цивільний позов, оскільки злочинними діями обвинуваченого завдано майнову шкоду, яку представник потерпілого просить стягнути.
Згідно ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Цивільний позов потерпілого КП «Швидкісний трамвай» є обґрунтованим, та визнано обвинуваченим ОСОБА_3 . Заподіяна позивачеві матеріальна шкода встановлена висновком судово-товарознавчої експертизи, довідкою та розрахунком підприємства про нанесення матеріальних збитків, доданими до цивільного позову, згідно з яким сума майнової шкоди становить 11 669,15 грн.
Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи те, що потерпілий КП «Швидкісний трамвай» дійсно зазнав матеріальну шкоду, а обвинувачений визнав в судовому засіданні цивільний позов у повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди і вважає можливим її стягнути на користь потерпілого 11 669,15 грн.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме повернути майно, яке було предметом вчинення злочину, законному власнику.
Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2020 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 09.07.2019 року.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» () в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11 669,15 грн. (одинадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять гривень п`ятнадцять копійок).
Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_5 (м.к.п. а.с. 18) залишити потерпілому.

Речовий доказ, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 0721/18 (м.к.п. а.с. 35) обернути в дохід держави.

Матеріали кримінального провадження № 0001471 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/6083/18 (1-КП/216/143/22).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1