Справа № 541/1977/22
Провадження № 1-кс/541/640/2022
У Х В А Л А

26 серпня 2022 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000616 від 25.08.2022,
ВСТАНОВИВ:
26 серпня 2022 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду речей за адресою: м.Миргород. Полтавська область, вул.Я.Усика, 34.

В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2022 року за № 0000616 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.08.2022 року близько 16 години 41 хв. до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично негативно висловлюється щодо Збройних Сил України, виправдовує та визнає правомірною збройну агресію російської федерації проти України.

25 серпня 2022 року проведено огляд речей, за адресою: АДРЕСА_1 під час якого у ОСОБА_4 вилучені: мобільний телефон марки «ALCATEL», моделі «5030Е», SIM-карту «Київстар», SIM-карту «МТС», SIM-карту «LIFE».

26.08.2022 року постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 вищевказані об`єкти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки даний речовий доказ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення і використовувався під час його вчинення. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій та відповідних експертних досліджень.

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність та просив його задовольнити

Власник майна ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, не заперечував проти накладення арешту на його мобільний телефон на час проведення експертиз.

Вивчивши зміст клопотання та дослідивши матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000616 від 25.08.2022 року за ч. 1 ст. 436-2 КК України.

25 серпня 2022 року проведено огляд речей, за адресою: АДРЕСА_1 під час якого у ОСОБА_4 вилучені: мобільний телефон марки «ALCATEL», моделі «5030Е», SIM-карту «Київстар», SIM-карту «МТС», SIM-карту «LIFE».

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 25.08.2022 року вилучене майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню та визначено місце їх зберігання камеру зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород Полтавської області.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту речових доказів може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно них є необхідність у проведенні слідчих дій та експертних досліджень.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку , що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Одночасно суд роз`яснює власнику майна, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, а саме: мобільний телефон марки «ALCATEL», моделі «5030Е», SIM-карту «Київстар», SIM-карту «МТС», SIM-карту «LIFE», які належать ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання та користування.

Визначити місце зберігання речових доказів - камеру зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34.

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1