Справа № 277/488/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , гр. України, українки, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої,
по ст.185 ч.4 КК України; -
в с т а н о в и в:

29.06.2022 року біля 22 години ОСОБА_6 , перебуваючи на передньому правому пасажирському сидінні в салоні автомобіля марки Toyota Solara, р. н. з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», під час вживання спиртних напоїв спільно з ОСОБА_5 , який сидів на передньому лівому водійському сидінні автомобіля, та ОСОБА_7 , яка перебувала біля автомобіля зі сторони водія, вирішила таємно викрасти грошові кошти з гаманця ОСОБА_5 , який знаходився в чоловічій сумці барсетці, яка знаходилася між передніми сидіннями автомобіля, достовірно знаючи про їх наявність та місцезнаходження у гаманці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня, без розриву в часі, ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю уваги власника грошових коштів ОСОБА_5 , переконавшись, що інші сторонні особи відсутні, а ОСОБА_7 відійшла в особистих справах, і за її діями ніхто не спостерігає та не перешкоджає вчиненню злочину, правою рукою дістала з чоловічої сумки барсетки, яка належить ОСОБА_5 , гаманець останнього, з якого таємно викрала грошові кошти в сумі 1200 грн., спричинивши ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України, оскільки вона вчинили таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

13 липня 2022 року у кримінальному провадженні із наданням потерпілим письмової згоди прокурору на укладення угоди між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони узгодили обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ст.185 ч.4 КК України із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладанням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.476 КПК України.
Суд вважає, що угода відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачена, захисник обвинуваченої клопотали про затвердження угоди. Потерпілий зазначив, що дав згоду на укладення угоди та не заперечив проти її затвердження.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_6 беззаперечно визнає себе винуватою згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.
Згідно заяви потерпілий ОСОБА_5 надав згоду прокурору на укладення між ним та обвинуваченою угоди про визнання винуватості.
При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної ОСОБА_6 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, по місцю проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченої, суд вважає її щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинувачених судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченою, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом. Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався, що обвинувачена розуміє положення ст.474 ч.4 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 липня 2022 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України обвинувачену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України на обвинувачену ОСОБА_6 покласти такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченою виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1