КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника колонії ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 25.10.2021,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 25.10.2021 року ОСОБА_6 , засудженого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2016 року, звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково.
Своє рішення місцевий суд обґрунтував тим, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, вимог режиму тримання не порушував. Дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, дотримувався правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконував передбачені законом вимоги персоналу установи. До праці ставився сумлінно, чесно виконував свої трудові обов`язки, за що 18 разів був заохочений адміністрацією установи, також мав одне дисциплінарне стягнення, яке знято 10.01.2019. Дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався у роботі та побуті, здійснював за ними належний догляд, виконував роботи із самообслуговування, не допускав порушень вимог правил пожежної безпеки та правил безпеки праці. У скоєному злочині розкаявся. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував. Станом на 20 березня 2019 року відбув 1/2 частину строку покарання. Таким чином, ОСОБА_6 протягом всього часу відбування покарання сумлінно працював, частково відшкодував збитки, однак заробити більше грошей не мав можливості, а враховуючи обов`язкові відрахування адміністрації установи з заробітку, на повне відшкодування збитків коштів не залишилося, ставленням до праці довів своє виправлення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 подав апеляційну, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. Зокрема вказує, що засуджений мав 1 дисциплінарне стягнення, за яке на підставі ст. 133 КВК України визнавався злісним порушником режиму відбування покарання. Крім того суд не надав належної оцінки тому, що 21.08.2017 рішенням комісії установи виконання покарань та 13.09.2018 ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області відмовлено в задоволенні застосування ст. 82 КК України через те, що засуджений не став на шлях виправлення і допустив грубе порушення режиму відбування покарання відповідно. Також суд не надав належної оцінки тому, що засудженим відшкодовано потерпілим лише незначну частину майнової і моральної шкоди, а під час досудового слідства та судового розгляду засуджений свою вину не визнавав.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.81 Кримінального кодексу України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зміст вказаних положень закону дає підстави вважати що умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч.2 ст.50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

До переліку питань, пов`язаних із покаранням, відносяться як питання призначення покарання, так і питання звільнення від його відбування.

Отже вирішуючи питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суду слід враховувати не лише чи відбулось виправлення засудженої особи, але і те, чи поніс засуджений кару, яка є пропорційною вчиненому кримінальному правопорушенню, та чи матиме звільнення засудженого належний виховний вплив на інших осіб та чи запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Не зважаючи на сумлінну поведінку і ставлення ОСОБА_6 до праці, колегія суддів вважає, що в даний час його не може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання, оскільки вчинений засудженим злочин має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, призвів до травмування та смерті багатьох людей та на цей час засуджений не поніс кару, яка б була пропорційною розміру спричиненої злочином шкоди.
За таких обставин умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 в даний час не сприятиме виховному впливу покарання та не запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 25.10.2021, якою ОСОБА_6 , засудженого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2016, звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2016.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3