Справа № 344/9171/22
Провадження № 11-кп/4808/463/22
Категорія ч. 4 ст.358 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області,зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, з середньою освітою,українця,громадянина України, згідно ст.89 КК України раніше несудимого

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1ст.358 КК, ч.4 ст.358 України, та призначено йому покарання:

- за ч. 5 ст. ст..27-ч.1 ст.358 КК у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень;;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , вчинив кримінальні проступки пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання та використання завідомо підробленого документа за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу (посвідчення водія), маючи намір у протиправний спосіб придбати посвідчення водія, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 16 вересня 2020 року та вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п.16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, у 2021 році, діючи умисно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що його особисті дані та документи будуть використані для їх розміщення у підробленому документі, виступаючи пособником протиправних дій невстановленої особи, відправив останньому свої особисті дані для подальшого їх внесення до підробленого документу, тобто надав засоби та сприяв підробленню посвідчення водія.

В подальшому вищевказана невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування місці виготовила підроблений документ посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 від 09 червня 2015 року на право керування транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», «D1», D», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», «D1E», «DE», виданого на ім`я ОСОБА_8 та передала останньому для подальшого використання.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів від 21 липня 2022 року надане на дослідження посвідчення водія серії НОМЕР_1 за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає аналогічним документам, які виготовляються на «PC Ukraine» та перебувають в офіційному обігу. Основні зображення, персональні дані, серія та номер бланку в наданому на дослідження посвідченні водія серії НОМЕР_1 , виконані за допомогою струменево-крапельного принтера.

17 липня 2022 року близько 12год. 35хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. Привокзальній в м. Івано-Франківськ, будучи учасником дорожнього руху в якості водія маршрутного транспортного засобу, під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції, достовірно знаючи, що посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 від 09 липня 2015 року є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 від 09 червня 2015 року категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», «D1», D», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», «D1E», «DE» у такий спосіб використавши його.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просить змінити вирок та призначити більш м`яке покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке є явно несправедливим через суворість. Зокрема призначити таке покарання: за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.; за ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 1700(одна тисяча сімсот) грн.

Посилається на те, що призначене судом покарання є таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки воно визначено без урахування всіх обставин справи, тяжкості проступку, особи обвинуваченого, без належного врахування обставин для пом`якшення покарання.

Просить врахувати те, що він не працює, так як через війну в країні дуже важко знайти роботу, тому він займається тимчасовими підробітками, з мінімальною зарплатою, якої ледь вистачає, щоб утримувати сім`ю. А тому призначений судом штраф несе для нього значний фінансовий тягар, адже його матеріальний стан є надважким для можливості сплати такої суми коштів. Повторювати, при цьому зазначає, що мотивом такого вчинку була можливість чесно працювати, щоб заробити гроші для утримання молодої сім`ї, а робота водія маршрутного транспортного засобу достатньо оплачувалася.

Звертає увагу суду, що він у встановлений законом порядку отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.06.2015 року на право керування транспортними засобами категорії «B» та « C». Однак, відомості щодо керування транспортними засобами «A1», «A», «B1», « C1», « D1», « D», « BE», « C1E», « CE», « D1E», « DE» є неправдивими. А тому, щиро шкодує за спробу пришвидшити відкриття цих категорій, у зв`язку з цим активно сприяв дізнанню і розкаявся у вчиненому.

З огляду на викладені обставини вважає несправедливим вирок суду першої інстанції через суворість призначеного покарання, адже враховуючи тяжкість вчиненого проступку, характеризуючих даних на особу порушника, наявність ряду обставин, що пом`якшують покарання, є усі законні підстави, які дають можливість суду для призначення менш суворого покарання.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін;

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що фактичні обставини провадження та кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників судового провадження не оскаржуються, тому висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин та правильність кваліфікації дій обвинуваченого апеляційним судом не перевіряються.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на незаконність вироку суду в частині призначеного йому покарання і вважає його несправедливим через суворість.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції виконав вимоги статей 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступками .

Зокрема суд врахував дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я та його майновий стан, те, що останній не працює, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно ст.89 КК України раніше несудимий.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття.

Таким чином, суд першої інстанції врахував усі обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які покликається обвинувачений та визначив покарання встановлених у санкції ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України з урахуванням вимог ст.70 КК України і таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення а також попередження нових злочинів, за умови реального відбування покарання та підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.

Колегія суддів приймає до уваги, що вчиненні правопорушення стосуються порядку, який забезпечує безпеку дорожнього руху та правил перевезення пасажирів громадським транспортом, що свідчить про необхідність застосування покарання, яке буде відповідати ступеню тяжкості вчинених правопорушень та унеможливить вчинення нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування вироку, при апеляційному розгляді не встановлено.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5