Справа № 183/3915/16
№ 1-кп/183/20/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, неодруженого із середньо-технічною освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 410 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
З 02 серпня 2014 року солдат ОСОБА_3 на посаді водія-електрика радіолокаційного взводу батареї управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетного дивізіону проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

В АДРЕСА_3 розташований парк бойових машин військової частини НОМЕР_1 , де розташована будівля пункту технічного обслуговування та ремонту, в якій знаходяться силові електричні кабелі.

В січні 2015 року, точна дата не встановлена, солдат ОСОБА_3 та старший солдат ОСОБА_5 , кримінальне провадження відносно якого розглянуте судом, діючи умисно, з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову, направлену на викрадення з будівлі технічного обслуговування та ремонту парку бойових машин військової частини НОМЕР_1 , військового майна, а саме силового кабелю електричного (код номенклатури 5ДИ.500.626).

26 січня 2015 року приблизно о 17.00 годині солдат ОСОБА_3 та старший солдат ОСОБА_5 , кримінальне провадження відносно якого розглянуте судом, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення військового майна, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, викрали з будівлі технічного обслуговування та ремонту парку бойових машин військової частини НОМЕР_1 , військове майно, а саме 100 метрів силового кабелю електричного (код номенклатури 5ДИ.500.626), вартістю 12071 грн.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 410 КК України, як викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 410 КК України, визнав, обставини, вчиненого кримінального правопорушення не оспорював, у скоєному кається, однак відмовився від надання показань в суді.

В судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставини, при яких ним скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, судом були досліджені матеріали кримінального провадження, а саме матеріали, що підтверджують статус військовослужбовця.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 410 КК України, як викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст.65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не був судимий, за місцем служби характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, визнаються щире каяття обвинуваченого.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній конкретній ситуації ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.2 ст. 410 КК України.

Між тим, з урахуванням характеру скоєного злочину та його наслідків, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, його ставлення до скоєного та реального усвідомлення про наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 410 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Суддя ОСОБА_1