Справа №295/6225/22
УХВАЛА
Іменем України
08.07.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за № 0001016 від 05.06.2022,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні про злочин проти власності, який перебуває на розгляді Корольовського районного суду м. Житомира на шлях виправлення не стає та підозрюється у повторному вчиненні кримінального правопорушення, у період запровадженого в Україні військового стану, за наступних обставин.
04.06.2022, близько 22 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку 28 по вул. Хлібній в м. Житомирі, помітив раніше йому невідомого ОСОБА_7 , який перебував біля вказаного будинку та вживав слабоалкогольні напої.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення будь якого цінного майна, що належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 , поєднаний із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, у період запровадженого в Україні військового стану, ОСОБА_5 у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, маючи на меті подавити волю потерпілого до опору і заволодіти майном ОСОБА_7 , підійшов до останнього спровокувавши словесний конфлікт раптово наніс один удар рукою в верхню частину тулуба потерпілого, внаслідок чого останній, не втримавши рівновагу, впав на землю.
Таким чином, подолавши волю потерпілого до опору, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення майна, з рук потерпілого ОСОБА_7 вирвав сумку чорного кольору, вартістю 415 гривень, в середині якої знаходився мобільний телефон торгової марки Xiaomi Redmi 7, в корпусі синього кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 1699 гривень 80 копійок, який був в ударостійкому чохлі-підставці торговельної марки Epik, модель Transformer, вартістю 128 гривень 40 копійок, гаманець з грошовими коштами в сумі 5900 гривень, ланцюжок золотий, довжиною 45 см, вагою 4,33 г, вартістю 7482 гривні 41 копійка, портсигар для цигарок на 16 шт. коричневого кольору, вартістю 70 гривень, запальничка зеленого кольору (п`єза), вартістю 40 гривень, акумуляторна батарея вартістю 70 гривень, належні потерпілому ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_5 , відкрито викравши майно, місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 15805 гривень 61 копійку.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, під час військового стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 05.06.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 08.06.2022; протоколом огляду предметів від 15.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 ; протоколом огляду предмету - записів з камер відеоспостереження, що за адресою м. Житомир, вул. Грушевського 57; протоколом огляду предмету - записів з камер відеоспостереження, що за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 .
Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Окрім цього, ОСОБА_5 є обвинуваченим у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке перебуває на стадії судового розгляду - у провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження №0001225 від 11.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак був звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном.
За наведених обставин у сукупності, у тому числі, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину в період наявності процесуального статусу обвинуваченого у кримінальному провадженні, вчинення нового корисливого злочину, у період запровадженого в Україні воєнного стану, сторона обвинувачення припускає, що ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення його винуватості в суді та постановлення обвинувального вироку суду останньому може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі. У свою чергу, усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі свідчить, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного в цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, йому відоме місце проживання потерпілого та свідка в даному кримінальному провадженні, який вказує, що зі сторони підозрюваного вже надходять в його бік погрози фізичною розправою, тому існує обґрунтована необхідність в недопущенні спілкування підозрюваного зі свідком та потерпілим з метою недопущення будь-якого впливу або погроз на них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.
Щодо наявності ризику вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), сторона обвинувачення посилається на те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів. Наразі ОСОБА_5 має процесуальний статус обвинуваченого у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрюваного від вчинення нових кримінальних правопорушень. Характер та послідовність вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 , у поєднанні з попередніми притягненнями до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, на переконання слідчого, може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання джерел доходів для прожиття підозрюваного.
За віком ОСОБА_5 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не одружений, не навчається, не працює, забезпечує свої соціально-побутові потреби за рахунок вчинення корисливих умисних злочинів.
На думку слідчого, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Слідчий у судому засідання клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, та просив його задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вину визнав. Щодо обставин вчинення злочину вказав, що не може пояснити, як це сталося, у вчиненому розкаявся. Також вказав, що співпрацює з органом досудового розслідування. Проживає з батьком, який працює на заводі. Підозрюваний перебував у Польщі, де заробляв кошти.
Захисник в судовому засіданні просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказала, що підозрюваний є особою з інвалідністю 3-ї групи. Підозрюваний у вчиненому розкаюється, буде співпрацювати зі слідством, переховуватись не буде. ОСОБА_5 проживає з батьком, який буде його забезпечувати.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що у рамках кримінального провадження №0001016 від 05.06.2022 ОСОБА_5 30.06.2022 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частина 1, 2 ст.177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями частин 1, 2 ст.194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Оцінивши зібрані досудовим розслідуванням докази, слідчий суддя вважає за можливе встановити на їх підставі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Встановлено, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю з дитинства 3-ї групи, не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, однак судимість погашена, на розгляді Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, зі слів сторони захисту проживає разом з батьком.
Слідчий суддя погоджується з висновком сторони обвинувачення про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04) від 21 квітня 2011 року, п. 175; яке вказує на те, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
До обґрунтувань, які згідно з практикою Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами (окрім наявності обґрунтованої підозри), належать такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (рішення у справі «Корбан проти України» (заява №26744/16) від 04 липня 2019 року, п.155).
Водночас, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням у т.ч. обґрунтованості ризиків, на які посилається слідчий, слідчий суддя враховує наступне.
Слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Водночас, згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, а також те, що на розгляді Корольовського районного суду м.Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, у разі невжиття заходів щодо обмеження свободи його пересування, може з метою уникнення покарання, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від зазначених органів.
Враховуючи, що підозрюваний раніше судимий та наразі відносно нього здійснюється судовий розгляд кримінальної справи, однак останній на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а тому ризик продовження злочинної діяльності слідчий суддя вважає також достатньо обґрунтованим.
Також слідчий суддя вважає небезпідставними доводи сторони обвинувачення про те, що існує ризик незаконного впливу на свідків, оскільки, як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 30.06.2022, від ОСОБА_5 лунали в бік свідка погрози фізичною розправою за розголошення обставин злочину.
Суд враховує також, що як наголошує Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає останній таким, що здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.
Відповідно до частин 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Як вже встановлено, ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Слідчий суддя, беручи до уваги викладене, а також враховуючи те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права, дійшов висновку, що завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (зокрема, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним своїх процесуальних обов`язків) може бути виконане шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту. Тому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити. Одночасно на підозрюваного покладаються визначені обов`язки у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись статтями 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 05.09.2022 включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду, на кожну законну вимогу;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 05.09.2022 включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення та до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 17-00 год 13.07.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1