Справа № 559/3228/21
Провадження № 1-кп/559/79/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно кримінальне провадження №0000444 відносно обвинуваченого

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця,громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, учаник бойових дій, непрацюючого, раніше судимого за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.10.2021 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 громадських робіт. Призначене покарання відбув повністю
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого 126-1КК України
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 будучи 20.10.2021 засудженим за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 .
Так, 24.11.2021 ОСОБА_3 , близько 09 год. 30 хв., перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 разом з потерпілою ОСОБА_5 , вчинив щодо останньої психологічне насильство, під час якого ображав її словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою.
Крім того, продовжуючи вчиняти систематичне домашнє насильство, 02.12.2021, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство в сім`ї, а саме: ображав її нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, що призвело до погіршення якості життя потерпілої.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. При цьому, надав покази про те, що між ним та його матір`ю ОСОБА_5 часто виникали конфліктні ситуації, з приводу вживання ним спиртних напоїв. В ході сварки обзивав останню нецензурними словами, погрожував нанесенням тілесних ушкоджень. З приводу вказаних конфліктів матір зверталася до поліції, у зв`язку з чим він неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Щодо призначення йому міри покарання покладається на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала покази про те, що між нею та її сином ОСОБА_3 тривалий час виникають сварки, на грунті неприязних відносин, з приводу вживання останнім спиртних напоїв. В ході вказаних сварок син безпідставно вчиняв скандали, висловлювався на її адресу нецензурними словами, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою. Внаслідок таких неправомірних дій обвинуваченого у неї погіршився стан здоров`я, вона втратила повноцінний сон та відпочинок. З приводу вчинення насильства відносно неї та завдання систематичних психологічних страждань вона зверталася до працівників Дубенського РВП із заявами. На даний час будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає. Просила не позбавляти обвинуваченого волі, оскільки останній є учасником бойових дій та надалі має намір захищати нашу державу.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, як умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері, що привело до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину повторно та щодо особи з інвалідністю.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується як особа, щодо якої скарги від сусідів не надходили, є учасником бойових дій та повністю визнав свою винуватість у скоєному та беручи до уваги встановленні судом обставини справи, а саме те, що ОСОБА_3 був засуджений за аналогічний злочин, належних висновків для себе не зробив, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді мінімального терміну арешту в межах санкції статті, відповідно до пред`явленого обвинувачення, вважаючи, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді арешту, строком на 1 (один) місяць.
Початок строку призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку суду до виконання, а саме, з дня затримання ОСОБА_3 .
На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1