СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2016/22
ун. № 760/3604/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.05.2022 р., ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 25.11.2021 р. скасовано та ухвалено нову, якою призначено новий розгляд скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у Святошинському районному суді м. Києва.
У своїй скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати керівника ГПД НАБУ внести до ЄРДР відомості щодо його заяви за вих. № 4196/04 від 04.02.2021 р., яка 05.02.2021 р. була зареєстрована в НАБУ під вх. ЗГ № В-1584 про вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України, зобов`язати керівника ГПД НАБУ надати йому належним чином завірені витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях, що відповідають зазначеній ним кваліфікації вчиненого злочину ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України,зобов`язати керівника ГПД НАБУ повідомити суд про виконання ухвали суду.
В обґрунтування скарги зазначає, що суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 вчинено кримінальні правопорушення, які виявились у фактах неправомірності відкриття суддею провадження з розгляду цивільної справи № 760/28584/20, у якому він діє на стороні відповідача, у безперервному проведенні судового засідання під час розгляду цивільної справи, у не реагуванні судді на поведінку інших учасників процесу, у ігноруванні його заяв як про відвід, так і про залишення позовної заяви позивачів без руху, у пропозиції судді у дачі їй неправомірної вигоди, у переслідуванні суддею скаржника та погрозах, що мали місце під час проведення судового засідання.
05.09.2022 р. від ОСОБА_3 надійшло клопотання, у якому він просить розглянути скаргу по суті без його участі.
Керівник ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про час та місце розгляду скарги повідомлявся, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Слідчим суддею з`ясовано, що ОСОБА_3 було подано до Національного антикорупційного бюро України, що за адресою: м. Київ, вул. В. Сурикова, 3, заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2021 р. № 4196/04, яку зареєстровано за вх. ВГ № В-1584 від 05.02.2021 р.
У вищевказаній заяві ОСОБА_3 просив зареєструвати подану ним заяву про вчинені кримінальні правопорушення суддею ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України, розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, надати йому належним завірені витяги з ЄРДР, надати йому відповідні пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у провадженнях, допитати його в якості потерпілого, у разі зміни підслідності провадження внести до ЄРДР усі відомості про вчинені злочини, повідомити прокурора САП про потребу змінити підслідність проваджень до СУ ДБР, ГСУ СБУ, ГСУ ГПУ, та повідомити йому про внесення відомостей до ЄРДР впродовж 24 годин.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Ч. 2 ст. 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, а тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).
Вищенаведене узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 р., за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Зважаючи на наведене, слідчий суддя зобов`язаний надавати попередню оцінку (аналіз) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.
Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, у поданій заяві не вказано будь-яких ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.
Так, ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинення кримінальних правопорушень зазначав, що суддя ОСОБА_4 запропонувала йому надати їй хабар, проте ОСОБА_3 не зазначено обставин (час, місце, спосіб та інше), які б вказували на вчинення суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 злочину.
Фактично, заява ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 свідчить про незгоду ОСОБА_3 з прийнятими суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 судовими рішеннями, а саме: відмова у задоволенні його заяви про відвід, відмова у розгляді клопотання про залишення позовної заяви позивачів без руху, а також незгода з діями судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 при здійсненні останньою правосуддя, а саме: незгода із порядком розгляду справи та веденням судового засідання, поведінкою судді.
Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Так, у аб. 1 та аб. 2 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається».
Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі № 2-рп/2011 від 11.03.2011 р. також було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в п. 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 39, 214, 303, 304, 306, 307, 369 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1