Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/430/22
номер провадження 1-кп/695/252/22
У Х В А Л А

31 травня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 та
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у підготовчому засіданні по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрівка Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , що обвинувачуються за ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на стадії підготовчого засідання.
Прокурор у підготовчому засіданні клопотав про призначення судового розгляду кримінального провадження.
Захисник та обвинувачений не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, обвинувачений наполягав на допиті свідків.
Вирішуючи питання призначення справи до судового розгляду, суд встановив наступне.
Кримінальне провадження по обвинувальному акту стосовно ОСОБА_5 , що обвинувачуються за ч. 2 ст. 121 КК України, підсудне Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області.
Вимоги КПК України про забезпечення прав підозрюваного і обвинуваченого на захист та інші вимоги КПК України дотримані.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту немає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України.
Суд, заслухавши думку прокурора та інших учасників процесу щодо можливості призначення судового розгляду даного кримінального провадження, вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 10.06.2022 року включно.
Прокурор у підготовчому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що з часу обрання запобіжного заходу ризики не зменшились, існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, ризик продовження протиправної діяльності та вчинення кримінальних правопорушень, ризик незаконного впливу на свідків та ризик знищення речових доказів. Також обвинувачений може іншим чином перешкоджати судовому розгляду, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинуваченого неможливо.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, вважали кваліфікацію дій обвинуваченого невірною, просили обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід на розсуд суду.
Суд, вирішуючи дане клопотання виходить з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превуалює над принципом поваги до свободи особистості".

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд при вирішенні клопотання погоджується з прокурором, що наведені ризики є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, оскільки обраний запобіжний захід забезпечує належну процесуальні поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому суд бере до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого засідання, і учасники процесу не допитані безпосередньо в суді, також враховує і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суворість можливого призначеного покарання та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений є раніше судимим. Також суд враховує, що стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає утриманню під вартою.

Вказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та є достатніми та вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Отже, заслухавши думку учасників процесу, суд, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, і дійсно існує ризик переховування від суду з метою уникнення покарання та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, і саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, на думку суду, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, бо у суду є достатні підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

За таких обставин суд вважає, що більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо, а тому продовжує термін запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 199, 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження по обвинувальному акту стосовно ОСОБА_5 , що обвинувачуються за ч. 2 ст. 121 КК України, враховуючи графік щорічних відпусток на розклад судових засідань головуючого, призначити до судового розгляду в залі Золотоніського міськрайонного суду на 07 липня 2021 року на 11.00 год.
Справу слухати суддею одноособово за участю прокурора, захисника, потерпілого, свідків та обвинуваченого.
Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрівка Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , що обвинувачуються за ч. 2 ст. 121 КК України, строком на 60 діб, а саме по 29 липня 2022 року включно.

Головуючий: ОСОБА_1