Справа № 202/895/22
Провадження № 1-кс/202/1049/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

04 березня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна, яке подано в рамках кримінального провадження № 0000091 від 09.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року слідчий СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором, про арешт дев`яти комп`ютерних системних блоків, які були вилучені 08.02.2022 року під час огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин.

Після цього прокурор ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 09.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, за фактом зайняття гральним бізнесом.
08.02.2022 року на спеціальну лінію «102» ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення працівника патрульної поліції про виявлення закладу з незаконними ігровими автоматами за адресою: АДРЕСА_1 .
При виїзді на місце події слідчим з дозволу особи, яка користувалася приміщенням за вказаною адресою, - ОСОБА_5 та за участю понятих було проведено огляд підвального приміщення, під час якого виявлено діяльність незаконного закладу з надання послуг грального бізнесу, де знаходилися вісім місць, які були обладнані моніторами та системними блоками. При проведенні огляду виявлено та вилучено 9 комп`ютерних системних блоків, які постановою слідчого визнані речовими доказами.
Прокурор зазначає, що з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, при цьому від слідчого електронною поштою надійшла заява про залишення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000091 без розгляду.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 09.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Згідно з протоколом огляду від 08 лютого 2022 року старшим слідчим СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 були вилучені за адресою: АДРЕСА_1 комп`ютерні системних блоки.
За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження .
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Крім того, статтею 168 КПК України визначено, що т имчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

В своєму клопотанні прокурор просить накласти арешт на вилучені під час огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_1 дев`ять комп`ютерних системних блоків.
Між тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведена необхідність арешту цього майна.
Так, матеріали клопотання не містять даних та доказів, що мало місце кримінальне правопорушення, а також, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
Зокрема, що воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також у матеріалах клопотання відсутні належні дані щодо власника чи фактичного володільця вилученого майна.
Крім того, слідчому судді не надано даних щодо проведення експертного дослідження вилучених системних блоків, а також неможливості здійснення копіювання інформації, що на них міститься, зокрема, що доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний із подоланням системи логічного захисту.

Більш того, слідчий суддя бере до уваги, що слідчим ОСОБА_4 взагалі було надіслано заяву про залишення клопотання про арешт майна без розгляду, що свідчить про те, що на час розгляду клопотання прокурора накладення арешту на вилучене майно не відповідає потребам досудового розслідування.
За таких обставин у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 131-132, 168, 170, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна, яке подано в рамках кримінального провадження № 0000091 від 09.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1