Провадження № 1-кс/522/5796/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - Попревич В.М.,

секретар судового засідання Свічар О.О.,

розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_1 адвоката Вєлєва Івана Івановича у кримінальному провадженні № 0000789 від 26 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, про скасування арешту майна.

Учасники процесу:

Представник власника майна - Вєлєв І.І.

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Вєлєв Іван Іванович в інтересах третьої особи, на майно якої накладено арешт ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про скасування арешту, мотивуючи таким.

У провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789 від 26.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2022 року накладено арешт на вилучене 07.09.2022, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_1 майно, а саме: ноутбук марки «Асус», модель 9560NGW, SK1NRCV04T52205 з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Айфон 13 про макс», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

В той же час, обшук проведено неуповноваженою на те особою, оскільки в матеріалах кримінального провадження немає належним чином засвідченої постанови керівника слідчого органу про доручення проведення досудового розслідування, що свідчить у тому числі про незаконність вилученого майна. Сам обшук проводиться без відповідної фіксації ходу такого обшуку. Окрім цього, слідчий суддя зазначив як на підставу для накладення арешту забезпечення конфіскації з майна, однак санкція статті за ознаками якої здійснюється досудове розслідування не передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Зважаючи на вище викладене представник власника майна вважає, що арешт накладений необґрунтовано та просить скасувати арешт.

Представник власника майна у судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі, просить його задовольнити.

Прокурор чи слідчий до судового засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч. ч. 6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про накладення арешту слідчим суддею було враховано стадію кримінального провадження, та те, що на той момент вчинялися першочергові слідчі (розшукові) дії, а тому вимоги до обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження не були такими суворими, ніж при вирішенні питання про доцільність їх продовження.

Так на даній стадії кримінального провадження, подальше обмеження права власності на майно, особи може негативним чином порушувати право мирного володіння своїм майном, і яке не є необхідним у демократичному суспільстві. Зважаючи, що строк обмеження права власності був достатнім для фіксації та збереження необхідної інформації, та з урахуванням відсутності переконливих доводів для продовження обмеження прав третьої особи, слідчий суддя дійшов переконання про необхідність задоволення клопотання. Доводи щодо неналежної особи на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не може брати до уваги так як це не входить до кола його повноважень, як і твердження про те, що обшук не зафіксований у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином з урахуванням вище викладеного та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність скасування арешту з майна.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_1 адвоката Вєлєва Івана Івановича у кримінальному провадженні № 0000789 від 26 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2022 року на вилучене 07.09.2022, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_1 , а саме: ноутбук марки «Асус», модель 9560NGW, S K1NRCV04T52205 з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Айфон 13 про макс», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Віктор ПОПРЕВИЧ

23.09.2022