Провадження № 1-кп/202/223/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000074 від 02 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянин України, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

22.04.2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України. Призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75,76 КК України вiд відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у період часу з 24 години 10 хвилин 24 січня 2022 року по 10 годину 05 хвилин 25 січня 2022 року, знаходився біля домоволодіння, огородженого металевим парканом, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . У цей час, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене повторно, а саме металевих виробів, які знаходяться на території домоволодіння АДРЕСА_3 .
Так, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 , перелізши через металеву огорожу, опинився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де побачив різноманітне майно, а саме металеві вироби, які він визначив предметами свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, до кінця, викрав з металевого стелажа майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 саме металеві вироби: труби профільні, 50x50 мм., 3.0 мм., 6 м., кількість труб- 22 шт., вартість однієї одиниці 349 гривень 14 копійок, загальною вартістю за 22 одиниці 7681 гривня 08 копійок; труби профільні, 40x20 мм., 1,8 мм., (р) 6 м., кількість 38 шт., вартість за одну одиницю 125 гривень 58 копійок, загальною вартістю за 38 одиниць 4772 гривні 04 копійки; металеві труби, діаметр 20 мм, товщина стінки 2,5 мм, 3 м. кожна, 5 шт., вартість за одну одиницю 43 гривні 74 копійки, загальною вартістю за 5 одиниць 218 гривень 70 копійок; металеві труби, діаметр 20 мм, товщина стінки 1,2 мм, 5 шт., 3 м. кожна, вартість за одну одиницю 22 гривні 53 копійки, загальною вартістю за 5 одиниць 112 гривень 65 копійок; металеві труби, діаметр 15 мм., товщина стінки 2,5 мм., 5 шт., по 3 м. кожна, вартість за одну одиницю 31 гривня 23 копійки , загальною вартістю за 5 одиниць 156 гривень 15 копійок; металеві труби, діаметр 32 мм., товщина стінки 2,8 мм., 20 шт., по 3 м. кожна, вартість за одну одиницю 81 гривня 81 копійка, загальною вартістю за 20 одиниць 1636 гривень 20 копійок; металеві труби, діаметр 25 мм., товщина стінки 2,8 мм., 4 шт., по 3 м. кожна, вартість за одну одиницю 61 гривня 98 копійок, загальною вартістю за 4 одиниці 247 гривень 92 копійки; металеві труби, діаметр 40 мм., товщина стінки 3,0 мм., 6 шт., по 3 м. кожна, вартість однієї одиниці 110 гривень 97 копійок, загальною вартістю за 6 одиниць 665 гривень 82 копійки; металевий прут, діаметр 10 мм, загальна довжина 120 м.; вартістю 998 гривень 40 копійок, металеві кути, 100 мм. x 100 мм., товщина метала 8 мм., 4 шт. по 3 м. кожна, вартість за одну одиницю 496 гривень 14 копійок, загальною вартістю за 4 одиниці 1984 гривні 56 копійок; металеві профільні труби 50 мм. X 50 мм., товщина стінки 2 мм., 2 шт. по 3 м. кожна, вартість за одну одиницю 119 гривень 88 копійок, загальною вартістю за 2 одиниці 239 гривень 76 копійок; металеві профільні труби 40 мм. x 40 мм., товщина стінки 3 мм., 2 шт., по 3 м. кожна, вартість за одну одиницю 136 гривень 08 копійок, загальною вартістю за 2 одиниці 272 гривні 16 копійок; металеві швелера №10, товщина метала 5 мм., 6 шт., по 3 м. кожний, вартість за одну одиницю 347 гривень 91 копійка, загальною вартістю за 6 одиниць 2087 46 копійок; балку двотаврову №14, довжиною 3 м., вартістю 554 гривні 85 копійок та разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 21627 гривень 75 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі і пояснив, що злочин вчинив відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті, що у зв`язку із скрутним матеріальним станом вирішив вчинити крадіжку метала у свого сусіда, механізм проникнення до сховища відповідає тому який зазначено в обвинувальному акті, викрадений метал здав та отримав за нього гроші.

Цивільний позов на сму 21.527 грн. 75 коп. визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засідання підтвердив обставини, які викладенні у обвинувальному акті та підтримав цивільний позов.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним допит свідків щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого дослідивши письмові докази та матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, не працює, не одружений, утриманців не має, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття.
Обтяжуючих покарання обставин судом не виявлено.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_4 скоїв даний злочин у період іспитового строку, встановленого вироком Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 22.04.2021 року, що свідчить про стійкість злочинних намірів обвинуваченого та його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання останньому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк, яке слід відбувати реально, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.
Таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 127/25037/17.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно із ч. 1 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки. Враховуючи викладене остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
ОСОБА_5 звернувся до суду із цивільним позовом, в якому просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяну йому майнову шкоду на суму 21 627 гривень 75 копійок, оскільки обвинувачений викрав належне потерпілому майно саме на таку загальну суму.

З ч. 2 ст. 127 КПК України вбачається, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки сума шкоди яка була завдана потерпілому підтверджена під час судового розгляду, визнана обвинуваченим у повному обсязі, тому в силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, цивільний позов слід задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заподіяну майнову шкоду на суму 21 627 гривень 75 копійок.

Розмір витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 537 від 07.02.2022 року складає 310 (триста десять) гривень.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 185 КК України, ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2021 року за ч.2 ст. 185 КК України, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк покарання обвинуваченому обчислювати з моменту затримання, у порядку виконання вироку 08.02.2022 року.
Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 21 627 гривень 75 копійок майнової шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 310,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому тапрокурору.

Суддя ОСОБА_6