Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1990/22
номер провадження 1-кс/695/498/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області - Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

дізнавача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 про проведення обшуку житла,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000459 від 27.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 та де фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення комп`ютерної технiки, мобільних терміналів, сім-карток, Wifi-poyтeрiв, банківських карток, чорнових записів та грошових коштів, які здобуті незаконним шляхом.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 26.07.2022 до Золотоніського РВП надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 24.07.2022 близько 17 години 00 хвилин невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами заявниці у сумі 400 грн, а саме остання у соціальний мережі «Фейсбук» побачила оголошення продажу дров та перерахувала грошові кошти в сумі 400 грн в якості передплати за доставку дров з термінал-банкомату на банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та в свою чергу товару так і не отримала.

По даному факту 27.07.2022 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має особисту сторінку в соціальній мережі «Facebook» та 24.07.2022 пiд час перегляду даної соціальної мережі, на сторінці «Барахолка-Золотоноша» побачила оголошення особи, зареєстрованої під іменем « ОСОБА_9 » про продаж дров з надписом «Продам дрова Ясен дуб акація пишіть у месенжер». Після чого, громадянка ОСОБА_8 зателефонувала на мобільний телефон, абонентський номер « НОМЕР_2 », та домовилась з невстановленою особою, про купівлю дров породи дуба, а саме 7 кубів. У ході розмови невстановлена особа чоловічої статі попросила переказати грошові кошти в сумі 400 гривень в якості передплати за доставку. Після чого гр. ОСОБА_8 було перераховано грошовi кошти в сумі 400 гривень на банківську картку AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та продавець перестав виходити на зв`язок, товар заявниця не отримала.

Згідно з рапортом працiвникiв СКП Золотоніського РВП від 28.07.2022 у ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до даного кримінального проступку причетний власник банкiвської карти AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яким є громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Встановлено, що для своєi протиправноi дiяльностi громадянин ОСОБА_7 , використовував абонентський номер « НОМЕР_2 » з IMEI НОМЕР_3 , банківську картку AT «ПриватБанк» «№ НОМЕР_1 ». Також наявна оперативна інформація про те, що громадянин ОСОБА_7 постійно змінює мобільні термінали, та абонентські номери.

Вiдповiдно до Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилаючись на те, що з метою виявлення речових доказів, по даному кримінальному провадженню існує фактична доцільність для проведення обшуку в домоволодінні громадянина ОСОБА_7 , де вказана особа може зберігати речові докази по справі, а саме комп`ютерну техніку, мобiльнi термiнали, сім-картки, Wifi-роутери, банкiвськi картки, грошові кошти здобуті злочинним шляхом та iнше, що може підтвердити факти систематичного вчинення шахрайських дій на території Черкаської областi та iнших областей, дізнавач за погодженням з прокурором звернулась з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні дізнавач на задоволенні клопотання наполягав повністю, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши дізнавача вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000459 від 27.07.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетний власник банкiвської карти AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яким є громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Встановлено, що для своєi протиправноi дiяльностi громадянин ОСОБА_7 , використовував абонентський номер « НОМЕР_2 » з IMEI НОМЕР_3 , банківську картку AT «ПриватБанк» «№ НОМЕР_1 ». Також наявна оперативна інформація про те, що громадянин ОСОБА_7 постійно змінює мобільні термінали, та абонентські номери.

Вiдповiдно до Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, звертаючись з даним клопотанням, дізнавач на підтвердження того, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за вказаною адресою, окрім витягу з бази АРМОР, інших доказів суду не назвав та не надав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст. 9 КПК України полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частиною першою статті 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, визначені ч. 3 даної статті.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та положень Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року (далі - Конвенція 1950 року) держава має виконувати свої зобов`язання не тільки утримуватися від дій, що порушують права людини, а діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Стаття 8 Конвенції 1950 року вимагає забезпечення захисту окремої особи від довільного втручання з боку органів державної влади.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує також рішення по справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, де Високий Суд зазначив, що він повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів. Також, визначаючи порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та констатуючи незаконність обшуку у справі «Ернст та інші проти Бельгії», Європейський суд зазначив, що ордер на проведення обшуку не містив жодної інформації про конкретні цілі та підстави для проведення обшуку, характер розслідування, точні місця проведення обшуків та про предмети, що підлягали вилученню. Таким чином, слідчі наділялися широкими повноваженнями.

Відповідно до положень національного законодавства, а саме ч. 5 ст. 234 КПК України, передбачено, що слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Натомість, в порушення п. 4 ч. 5 ст. 234 КПК України, дізнавачем не надано доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі знаходяться у зазначеному в клопотанні приміщенні.

Крім того, в порушення вимог п. 7 ч. 3 ст. 234 КПК України, клопотання дізнавача не містить відомостей про індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням

При цьому дізнавачем не конкретизовано, які саме грошові кошти необхідно вилучити, а також дізнавачем не доведено, що такі могли бути здобуті злочинним шляхом.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 45 рішення ЄСПЛ «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 констатовано, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (рішення у справах «Функе проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 55-57); «Крем`є проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 38-40).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем не доведено потреби у проведенні обшуку у вказаному володінні особи, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні дізнавача, а тому слідчий суддя вважає що вимоги клопотання дізнавача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 233, 234, 235, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1