Справа № 206/2131/22
Провадження № 1-кс/206/194/22
У Х В А Л А

26 липня 2022 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2022 року через систему «Електронний суд» до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознайомившись із змістом даної скарги слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Скарга була подана в зв`язку із тим, що 13.06.2022 року та 20.06.2022 року журналістка ОСОБА_3 звернулась до ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про те, що їй було нанесено тілесні ушкодження громадянкою ОСОБА_4 та у зв`язку з чим ОСОБА_3 просила внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Заяви були зареєстровані за номерами ЖЄО 6637 від 13.06.2022 року та 6977 від 20.06.2022 року. 14.07.2022 року від співробітників ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 отримала висновки про результати розгляду матеріалів, з яких вбачається, що співробітники ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вважають, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування. Тобто фактично відповідні відомості до ЄРДР внесені не були та досудове розслідування не розпочато. За таких обставин, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просив зобов`язати ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести відомості про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину передбаченого ст. 125 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв ОСОБА_3 про вчинення злочину та розпочати за цими заявами досудове розслідування у формі досудового слідства (а.с. 1-3).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Отже, при оскарженні бездіяльності,обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії (п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»).

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Однак, як вбачається з матеріалів долучених до скарги, взагалі відсутні заяви скаржника від 13.06.2022 року та 20.06.2022 року. До скарги долучені тільки висновки про результати розгляду матеріалу від 13.06.2022 року та від 20.06.2022 року. Але встановити коли саме ці висновки були отримані скаржником не вбачається можливим, окрім як з тексту скарги, де зазначено, що висновки отримані 14.07.2022 року, але цей факт нічим не підтверджений. Також суд звертає увагу, що скарга подана до суду26.07.2022 року отже з пропуском строку на подання такої скарги.

Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що безпідставне поновлення судами строків є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд.

Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак, вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність заяв/клопотань про поновлення пропущеного строку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що при зверненні до суду із даною скаргою, представником заявника було пропущено передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 113-117, 220, 303-307, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань- повернути.
Копію ухвали про повернення скарги надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1