Справа № 215/2514/22
УХВАЛА

02 серпня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженню №0000892 від 01.06.2018 року,

ВСТАНОВИВ:
У провадження Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло зазначене клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , який утримується під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». В обґрунтування прокурор посилається на тяжкість злочину, передбачених ч.2 ст. 115 КК України, сувору міру покарання, негативні характеризуючі дані і репутацію обвинуваченого, наявність ряду судимостей, відсутність міцних соціальних зв`язків і постійного джерела доходу, необхідність проведення судового розгляду справи, з метою недопущення настання ризиків ухилення від суду, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, просив обрати особисте зобов`язання, вказував про наявність місця постійного проживання у місті Миколаєві.
Захисник також заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників провадження, суд прийшов до такого висновку.

Згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08.06.2022 продовжено до 05.08.2022 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням його за ч.3 ст.15 - п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як випливає з аналізу вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а також у справі «Летелье проти Франції» від 26 червня 1991 р., згідно якої особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу.

Так, ОСОБА_6 як і раніше обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосування насильства, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, раніше неодноразово судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому, на думку суду, він може ухилитися від явки до суду та перешкоджати кримінальному провадження шляхом незаконного впливу на потерпілого, свідків з метою уникнення від можливого суворого покарання. Також, ОСОБА_6 не працевлаштований і не має постійного джерела доходів, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для прожиття.
Таким чином, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Доводи обвинуваченого , на думку суду, є неспроможними і недостатніми для зміни запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного і того, що по справі слід провести судовий розгляд, а інтереси суспільства та держави в даному випадку привалюють над інтересами особи, її особистої свободи та недоторканості, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 331,372 Перехідними положеннями КПК України, розпорядженням Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 , суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 30 вересня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту проголошення .

Головуючий суддя:

Судді: