печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання виконуючого обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_4 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000043 від 14.01.2022 -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання виконуючого обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_4 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000043 від 14.01.2022.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 27 та ч. 4 ст. 27 КПК України, слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом. Кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає за необхідне, розглянути зазначене клопотання про проведення огляду в закритому судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор, внесене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування клопотання, дослідивши матеріали провадження, приходить наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчими Головного слідчого управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 14.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п.п. 1, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , шляхом підшукання виконавця здійснює дії пов`язані з готування до умисного вбивства двох осіб.

Так, ОСОБА_5 з метою пошуку особи, яка виконає вбивство на замовлення, звернувся до ОСОБА_6 , який у свою чергу запропонував здійснити умисне вбивство двох осіб своєму знайомому ОСОБА_7 . Останній повідомив про даний факт правоохоронні органи.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації №301510796 від 25.5.2022 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .

Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

За змістом ч. 3 ст. 234 КПК України передбачено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке, крім іншого, повинно містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Частина 2 статті 235 КПК України, зазначає, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

При цьому, вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому суд зазначив, що він повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Невиконання вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді тягне за собою визнання обшуку незаконним, та розглядається Європейським Судом з Прав Людини як порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи вищевикладене та період ймовірної підготовки до можливого вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя оцінюючи потреби досудового розслідування, встановив, що вказане клопотання не містить доказів, які свідчать про відсутність можливості, наданої стороні обвинувачення ст. 93 КПК України, без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, отримати доступ до речей та документів, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить висновку, що зазначені в клопотанні підстави для проведення обшуку є передчасними, сумнівними, застосування даної слідчої дії не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні, оскільки матеріалами клопотання не підтверджено, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування та одночасно заходом, пропорційним втручанню у право власності особи.

За таких обставин, слідчий суддя приходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 233, 234, 235 КПК України, - слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1