Справа № 591/8422/20
Провадження № 1-кп/591/184/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002893 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, АР Крим, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , гр-на України, не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28 жовтня 2020 року близько 14.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків під час конфлікту, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно завдав ударів кулаками рук в область голови ОСОБА_4 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді краніо лицевої травми, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, а також перелому лобної кістки, перелому кісток лицевого черепа, забійних ран м`яких тканин тім`яних ділянок, лобної ділянки, спинки носа, множинних забоїв м`яких тканин обличчя. Тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя, всі інші пошкодження відносяться до легких.

ОСОБА_6 в своїх показах суду провину визнав частково, фактично не заперечивши заподіяння тілесних ушкоджень за наведених обставин ОСОБА_4 , зазначивши також про те, що наведений конфлікт між ним та його знайомим ОСОБА_4 стався внаслідок того, що останній прийшов до нього додому в стані сп`яніння, де почав погрожувати йому ножем та вимагати кошти, які нібито залишився винен йому обвинувачений за ремонт в житлі. Після виклику поліції та затримання ОСОБА_4 , його відпустили та він знову в той же день прийшов до обвинуваченого додому та в під`їзді будинку, де проживає ОСОБА_6 , почав голосно кричати, стукати в двері, вимагати вийти та почав розкидати сміття в під`їзді. Коли потерпілий почав ці дії, то ОСОБА_6 вийшов до нього з квартири і вдарив його, почалась бійка, під час якої він і наніс тілесні ушкодження потерпілому, але зазначив, що діяв, захищаючись від протиправних дій ОСОБА_4 , який міг отримати тілесні ушкодження падаючи на сміття. Про вчинене шкодує.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив вчинення відносно нього злочину ОСОБА_6 при наведених обставинах, не заперечивши, що дійсно спричинив з ним наведений конфлікт та міг спровокувати його на побиття та агресію своєю поведінкою. Зазначив також, що претензій до ОСОБА_6 не має, він допомагав йому з лікуванням, вони примирились, знайомі з ним давно.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила суду обставини, зазначені обвинуваченим щодо подій, які передували бійці останнього з потерпілим.

Крім цього, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, переконливих підстав для недовіри яким, чи щодо неналежності та недопустимості яких суду наведено не було:

-протоколом прийняття заяви потерпілого та протоколами огляду місць події, під час яких зафіксовані сліди в місці вчинення кримінального правопорушення та протоколами оглядів, під час яких вилучено одежу потерпілого зі слідами крові та одежу обвинуваченого (т. 1 а.с. 76-79, 83-100);

-висновком судово-медичної експертизи № 354, яким встановлено характер, ступінь тяжкості та локалізацію тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_4 та його перебування в стані сп`яніння (т. 1 а.с. 105);

-протоколами проведених слідчих експериментів за участю потерпілого та обвинуваченого та висновками судово-медичних експертиз, проведених за їх наслідками, якими підтверджено механізм заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому саме за наведених обставин (т. 1 а.с. 107-116);

-висновками імунологічних експертиз, якими визначено групову приналежність крові на виявлених речах та предметах (т. 1 а.с. 162-188);

-висновком судово-психіатричної експертизи підтверджено осудність обвинуваченого (т. 1 а.с. 191);

-протоколом огляду предметів та відеозаписом з нагрудних камер поліції, на яких зафіксована поведінка потерпілого та обвинуваченого безпосередньо після вчинення наведеного діяння, наявність у потерпілого ушкоджень (т. 1 а.с. 219-229);

-матеріалами тимчасового доступу до документів та запису виклику та виїзду швидкої медичної допомоги по наведеній адресі після вказаних в обвинуваченні обставин (т. 1 а.с. 241-247).

Наведені докази є достовірними, належними та допустимими та в достатній мірі підтверджують вчинення обвинуваченим злочину за вказаних обставин та спростовують його твердження в частині дій в умовах захисту та заподіяння тілесних ушкоджень ненавмисно. Це вбачається з того, що обставини, які передували бійці обвинуваченого та потерпілого та сама бійка стались тоді, коли дійсно ОСОБА_4 , перебуваючи в стані сп`яніння агресивно поводився по відношенню до обвинуваченого, але характер його дій (розкидання сміття) не створював для ОСОБА_6 обставин, за яких було б виправданим заподіяння такої значної шкоди (саме тяжких тілесних ушкоджень) потерпілому (він мав можливість повторно викликати поліцію або для припинення дій потерпілого заподіяти йому менш тяжкі ушкодження, обмежившись іншими заходами (наприклад знешкодивши його чи заподіявши менше ударів при наявності підстав для цього).
Докази надані стороною захисту наведених висновків не спростовують та можуть бути враховані судом лише в частині обставин, які характеризують дії обвинуваченого в контексті їх провокації зі сторони потерпілого, викликаної його агресивною поведінкою.
Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_6 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями, шляхом нанесення ударів руками, заподіяв умисно тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .
До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_6 суд відносить щире каяття. Обтяжуючих покарання обставин не встановлено. Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не одружений, має вади здоров`я. При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, пом`якшуючу покарання обставину.

Враховуючи викладене та дані щодо особи обвинуваченого, фактичне визнання ним провини, думку потерпілого та відсутність претензій з його боку (кримінальне провадження по відношенню до потерпілого було закрито внаслідок відмови саме ОСОБА_6 від обвинувачення), вчинення дій обвинуваченим внаслідок агресивної поведінки саме потерпілого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, вік обвинуваченого, вчинення злочину не судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі та застосуванням іспитового строку.
Таких висновків суд дійшов врахувавши вік обвинуваченого, вчинення злочину не судимою особою та усвідомлення ним врешті-решт протиправності своїх дій, що свідчить про недоцільність направлення обвинуваченого зараз для реального відбування покарання та щодо можливості надання шансу на виправлення при застосуванні іспитового строку.
До того ж при вирішенні питання стосовно можливості застосування іспитового строку, суд виходить і з огляду на ситуацію, яка скалась в країні внаслідок збройного агресії РФ проти України, під час якої ОСОБА_6 майже з перших днів вторгнення приймав участь в обороні країни, що підтверджується відповідною довідкою та показами ОСОБА_8 (командира його формування в той час) та свідчить про недоцільність позбавлення його волі в цей момент та про можливість його виправлення без відбування покарання. Іншими словами, згадане свідчить про те, шо ОСОБА_6 в цей час здатен принести більше користі суспільству при його перебуванні на волі ніж навпаки.
Цивільний позов по справі не заявлений, підтвердження наявності в справі процесуальних витрат суду не наведено. Питання щодо долі речових доказів слід вирішити згідно вимог закону. Підтвердження наявності в справі процесуальних витрат суду не наведено. Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.
На підставі ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 121 КК України, керуючись ст.ст. 368, 370, 373-375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речові докази: джинси, светр, куртку, сіру сумку повернути ОСОБА_4 ; джинси сині повернути ОСОБА_6 ; фрагмент нашарування речовини знищити; диски з записами залишити в провадженні.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення; особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1