Справа № 463/1310/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/328/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
апелянта ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2022 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про закриття кримінального провадження № 00002658 від 30 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, пере6дбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

цією ухвалою, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 від 27 січня 2022 року про закриття кримінального провадження № 00002658 від 30 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2022 року, визнати протиправною бездіяльність слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 , скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 27 січня 2022 року і направити матеріали кримінального провадження до ТУ ДБР розташованого у м. Львові.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Наголошує, що слідчий ОСОБА_7 ігнорує вимоги, викладені в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 6 лютого 2020 року та слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2021 року. Слідством не було проведено жодної слідчої дії з 27 липня 2021 року по 27 січня 2022 року.

Повідомляє, що завдана йому шкода має не тільки матеріальну, але і моральну складову та виявляється у вигляді моральних страждань, оскільки по відношенні до нього начальником Бориславської поліції було вчинено психологічну наругу, яка проявилася у грубому нехтуванні його прав на об`єктивний та всесторонній розгляд його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є невмотивованою, винесена без зазначення проведених слідчих дій, оцінки здобутих доказів.

Слідчим ОСОБА_7 було залишено поза увагою його письмові клопотання від 12 червня 2020 року.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження №00002658 від 30 жовтня 2018 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як встановлено колегією суддів апеляційного суду в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження № 0002658 від 30 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, уповноваженою особою Генеральної прокуратури України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року у справі № 463/49258/18-к, зобов`язано внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень за заявою ОСОБА_6 від 18 вересня 2018 року щодо неправомірних, на його думку, дій працівника Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 .

Досудове розслідування у вказаному провадженні проводилось слідчим відділом УСБУ у Львівській області. Постановою начальника 2-го відділення слідчого відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_9 від 31 січня 2019 року закрито кримінальне провадження з № 0002658 на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України - у зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.364 КК України. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 6 лютого 2020 року вказана постанова скасована. 17 березня 2020 року дане кримінальне провадження передано за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові. 25 червня 2020 року ОСОБА_6 допитано у якості свідка.

Проведеним розслідуванням не встановлено факту заподіяння істотної шкоди чи тяжких наслідків. Окрім цього Законом України № 1261 від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», внесено зміни до Кримінального кодексу України, відповідно до яких обов`язковою умовою наявності складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364-367 КК України, є настання тяжких наслідків, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а істотною шкодою у статтях 364, 364'1, 365, 365~2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В ході досудового розслідування кримінального провадження не здобуто об`єктивних доказів щодо завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам заявника, чи інших окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Під час досудового розслідування слідчий, провівши необхідні слідчі дії, встановив відсутність у діях уповноваженої особи Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , складу злочину.

Висновок слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та з таким висновком слідчого погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Що стосується доводів ОСОБА_6 , що постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України то такі не заслуговують на увагу колегії суддів.

Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Слідчий суддя під час розгляду скарги ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що у ході досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про закриття кримінального провадження № 00002658 від 30 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, пере6дбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_4