ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2022 Справа №607/4574/22

Номер провадження 1-кп/607/1100/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0001758 від 09 листопада 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, працюючого виконробом у ФОП ОСОБА_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді виконроба в ФОП ОСОБА_4 , який зареєстрований з 06.08.2009 року як фізична особа підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом економічної діяльності якого є «Будівництво житлових і нежитлових будівель» КВЕД 41.20, № запису 0003096, згідно з Наказом № 01/ОП від 19.03.2021 «Про організацію робіт з питань охорони праці» ОСОБА_3 є відповідальним за дотримання і забезпечення безпечних умов при виконанні робіт підвищеної небезпеки, стан виробничої санітарії, пожежної безпеки на будівельних дільницях та інших вимог з питань охорони праці, проведення первинних, повторних, позапланових, цільових інструктажів з охорони праці з працівниками підприємства на підприємстві ФОП ОСОБА_4 . Згідно з Наказу ФОП ОСОБА_4 №25-к від 27.11.2017 ОСОБА_7 прийнятий на посаду муляра.

Так, на підставі договору № 01/09 від 01.09.2021, укладеного між споживчим кооперативом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі «Замовник») та ФОП ОСОБА_4 (далі «Виконавець»), ОСОБА_4 розпочав будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до умов зазначеного договору Виконавець зобов`язується виконати власними силами і засобами комплекс наступних робіт, а саме: будівельні роботи. Як зазначалось вище, відповідальним за дотримання і забезпечення безпечних умов при виконанні робіт підвищеної небезпеки, стан виробничої санітарії, пожежної безпеки на будівельних дільницях та інших вимог з питань охорони праці, проведення первинних, повторних, позапланових, цільових інструктажів з охорони праці з працівниками підприємства на підприємстві ФОП ОСОБА_4 був ОСОБА_3 .

На виконання вищевказаного договору щодо будівництва багатоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_4 приступив до виконання покладених на нього, згідно з Договором, обов`язків.

09 листопада 2021 року о 08:00 год. бригада будівельників під керівництвом ФОП ОСОБА_4 , виконроба ОСОБА_3 , в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , виконували роботи по будівництву багатоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Близько 08:00 год. ОСОБА_3 дав усну вказівку ОСОБА_7 проводити будівельні роботи, які полягали в муруванні шахти ліфта на 11 поверсі 2 під`їзду житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Встановлено, що на час проведення будівельних робіт на даній ділянці будівництва були частково відсутні панелі перекриття між 10 та 11 поверхами даного під`їзду, окрім цього в місцях відсутності панелей ця ділянка не була обгородженою, при цьому висота поверху в місці встановлених плит перекриття становить 2 м 62 см.

Відповідно до Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 № 15 (z0231-05) до робіт з підвищеною не безпекою відносяться роботи верхолазні та на висоті (п. 94). Окрім цього, згідно з п. 1.2 Інструкції з охорони праці № 19 при виконання робіт на висоті, затвердженої наказом ФОП ОСОБА_4 № 01/ОП від 01.07.2020, роботи на висоті слід відносити до категорії робіт з підвищеною небезпекою, тому працівники повинні бути попередньо під розпис ознайомлені з Інструкцією з охорони праці при виконання робіт на висоті. Згідно з п. 1.3 даної Інструкції роботами на висоті вважаються роботи, при яких робітник знаходиться на висоті 1,3 м і більше від поверхні ґрунту, перекриття або робочого настилу і на відстані менше 2 м від межі перепаду на висоті. Даний вид робіт слід проводити із встановлених риштувань. Настил риштувань повинен мати огородження відповідно до вимог ГОСТ 12.4.059-89. При неможливості обладнання цих огороджень або недостатності місця для установки лісів, роботи на висоті необхідно виконувати з використанням запобіжних поясів та страхувальних канатів по ГОСТ 12.4.107-82. Також, відповідно до п. 1.1 даної Інструкції, Інструкція з охорони праці при виконанні робіт на висоті розроблена на підставі типової інструкції, Міжгалузевих правил з охорони праці при роботі на висоті, Правил безпеки при роботі з інструментом та пристроями з метою забезпечення безпеки працівників, зайнятих виконанням робіт на висоті, і осіб, які перебувають у безпосередній зоні здійснення цих робіт.

Відповідно до Державних будівельних норм України охорона праці і промислова безпека у будівництві (ДБН А.3.2-2-2009) пункту 6.2.2 «Робочі місця і проходи до них, розташовані на висоті більше ніж 1,3 м і на відстані менше ніж 2,0 м від межі перепаду по висоті, повинні бути огороджені захисними огорожами, конструкції яких визначаються в ПВР. Огорожі слід доставити на об`єкт будівництва до початку виконання робіт та негайно установити після утворення зазначеного перепаду по висоті, а демонтувати безпосередньо перед улаштуванням проектних огороджувальних конструкцій. Якщо неможливо установити огорожу, у випадках, визначених у ПВР, для виконання певних видів робіт (наприклад, верхолазні, монтаж конструкцій, обладнання, опалубки; мурування стін тощо) відповідно до ПВР їх необхідно виконувати із застосуванням запобіжних поясів, страхувальних канатів. Місця кріплення запобіжних канатів повинні бути визначені у ПВР. Відповідальність за наявність і своєчасність установлення огорож у місцях загального користування несе генпідрядник, за його відсутності - субпідрядник (підрядник). Генпідрядник разом із субпідрядником (підрядником) несуть відповідальність за наявність огорож на дільниці субпідрядника (підрядника), якщо інше не визначено договором між ними. Виконання робіт без додержання вимог цього пункту не допускається». Відповідно до пункту 12.1.3 ДБН А.3.2-2-2009 «Зведення стін (цегляна кладка) кожного вищого поверху багатоповерхового будинку необхідно здійснювати після монтажу конструкцій міжповерхового перекриття, площадок і маршів у сходових клітках. За необхідності зведення цегляних стін без укладання перекриттів або покриттів необхідно застосовувати тимчасові кріплення цих стін».

Відповідно до Посадової інструкції з охорони праці виконроба (майстра) ОСОБА_3 , затвердженої Наказом ФОП ОСОБА_4 №01/ОП від 01.07.2020, в його функції входить:

- виконроб несе відповідальність по забезпеченню безпечних умов праці на об`єктах, якими керує (п. 2.1);

- здійснює контроль за застосуванням згідно з призначенням технологічного оснащення, будівельних машин, енергетичних установок, транспортних засобів і засобів захисту працюючих (п. 2.2);

- забезпечує правильне складування деталей, конструкцій, безпечне ведення будівельних робіт (п. 2.4.3);

- організовує роботу з ПВР чи технологічними картами в установленому порядку та знайомить робітників з безпечними методами виконання робіт (п. 2.5.3);

- контролює виконання заходів з охорони праці на довіреній йому ділянці, доводить до відома керівництва про зриви термінів їх виконання (п. 2.13).

Окрім цього, наказом ФОП ОСОБА_4 № 4к від 04.11.2021 виконання обов`язків директора ОСОБА_4 та здійснення контролю за процесом будівництва по АДРЕСА_2 в період час з 05.11.2021 по 12.11.2021 покладено на виконроба ОСОБА_3 .

Незважаючи на передбачені чинним законодавством України норми, виконроб ОСОБА_3 , знаючи про відсутність частини перекриття між 11 та 10 поверхами, а саме в ділянці довжиною 6,15 м та шириною 4,8 м, яка при цьому ж не була обгородженою, свідомо дав вказівку муляру ОСОБА_7 щодо проведення будівельних робіт на вказаній ділянці, а саме мурувати шахту ліфта на 11 поверсі. Таким чином, ОСОБА_3 свідомо допустив до роботи муляра ОСОБА_7 на ділянці, яка не відповідала встановленим чинним законодавством нормам, хоча повинен був та міг, у випадку неможливості встановити перекриття на вказаній ділянці до початку робіт, забезпечити наявність обгородження небезпечної ділянки. При цьому, ОСОБА_3 , маючи, передбачений посадовою інструкцією, обов`язок контролювати наявність та використання робітниками засобів індивідуального захисту у вигляді захисник касок та страхувальних поясів, не переконався, що ОСОБА_7 виконує роботи щодо мурування шахти ліфту з їх використанням.

Так, ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог пунктів 2.1, 2.2, 2.4.3, 2.5.3, 2.13 його посадової інструкції з охорони праці, пунктів 6.2.2, 12.1.3 Державних будівельних норм України Охорона праці і промислова безпека у будівництві (ДБН А.3.2-2-2009), пунктів 2.26, 2.27 проекту виконання робіт на об`єкті будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , допустив до роботи з підвищеною небезпекою муляра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_3 , а саме до мурування шахти ліфта на 11 поверсі будинку і знаючи що останній здійснює такі роботи без дотримання правил техніки безпеки не вжив жодних заходів щодо припинення виконання таких робіт та належним чином не здійснював контролю за безпекою їх виконання.

Так, ОСОБА_7 , виконуючи доручене йому ОСОБА_3 завдання щодо мурування шахти ліфта на 11 поверсі багатоповерхового житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , в ділянці будівництва, де, всупереч вимог чинного законодавства України щодо охорони праці, були частково відсутні панелі перекриття між 10 та 11 поверхами даного під`їзду, окрім цього в місцях відсутності панелей ця ділянка не була обгородженою, перебуваючи біля свого безпосереднього місця праці, впав з висоти 11 поверху на 10 поверх. Як встановлено в ході проведення досудового розслідування, в момент падіння ОСОБА_7 не використовував жодні засоби індивідуального захисту, передбачені Інструкцією з охорони праці при виконанні робіт на висоті.

Внаслідок падіння, ОСОБА_7 був госпіталізований в лікувальний заклад з діагнозом падіння з висоти, поєднана травма (Т 02.8), відкрита ЧМТ, забій головного мозку середнього ступеня важкості, перелом основи та склепіння черепа, закрита травма грудної клітки, множинні переломи ребер справа зі зміщенням, правобічний пневмоторакс, підшкірна емфізема правої половини грудної клітки, забій обох легень, після травматичний двобічний пульмоніт, двобічний реактивний плеврит, забій органів середньостіння, закритий перелом правої ключиці. Від отриманих травм, ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи в лікувальному закладі, ОСОБА_7 помер, смерть наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, що у перебігу травматичного процесу призвело до набряку-набубнявіння головного мозку та його компресії (стиснення).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та суду показав, що 09 листопада 2021 року о 08.00 год. працівники під його керівництвом розпочали роботу. Він дав усні зауваження бригаді будівельників щодо техніки безпеки під час роботи. ОСОБА_7 повинен був мурувати шахту ліфту на 11 поверсі. Між 10 та 11 поверхами не було перекриття. О 11.00 год. ОСОБА_7 впав. Його із будинку винесли та в подальшому доправили в лікарню. Ділянка не було охороджена, ОСОБА_7 виконував роботу безпосередньо біля цього місця. Страхувальний канат він мав із собою, проте ним не користувався. Особисто на місці, в період коли ОСОБА_7 впав, він не був. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це призвело до смерті.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, що є тяжким, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, його майновий стан, не одружений, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, яка пов`язана із вчиненням злочину. Вищевказане покарання, з врахуванням характеризуючи даних обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, думку представника потерпілої та самої потерпілої, яку вона висловила у поданій суду заяві, щодо призначення покарання обвинуваченому, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судової експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права займати посади виконроба та виконувати функції з інженерно-технічного керівництва на будівельному майданчику на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності від 23 березня 2022 року № СЕ-19/120-22/1505-БЖ в розмірі 5491,84 грн. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна гривня вісімдесят чотири копійки).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1