Провадження №1-кп/522/829/22
УХВАЛА
23 березня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000761 від 29.04.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, місця реєстрації не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.06.2011 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 24.05.2013 року Приморським районним судом м.Одеси за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку;

- 22.10.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 14.03.2017 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 19.04.2019 року по відбуттю строку покарання;

- 02.10.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000761 від 29.04.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

На теперішній час ОСОБА_3 відбуває покарання, призначене йому вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 року у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , етаповано з ДУ «Одеська виправна колонія (№14)», яка розташована за адресою: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-А до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», яка розташована за адресою: 65059, м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 11, для здійснення судового провадження у Приморському районному суді м. Одеси з розгляду обвинувального у кримінальному провадженні №0000761 від 29.04.2020 року.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2022 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.
На теперішній час строк запобіжного заходу спливає.
У зв`язку з вище викладеним, прокурор у судовому засіданні надав клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів на підставі існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи військову агресією Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, конвойний підрозділ припинив свою роботу та не доставив обвинуваченого ОСОБА_3 до приміщення суду.

Провести судове засідання в режимі відеоконференції немає можливості з технічних причин.

Тому суд, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПКУ, розглядає дане питання, передбачене ч. 3 ст. 331 КПКУ, за такої явки сторін. Після відновлення умов життєдіяльності, за першої можливості, суд перегляне питання щодо продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за участю обвинуваченого.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст. 17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, однак на теперішній час відбуває покарання вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 року у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 раніше судимий, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, що свідчить про наявність ризику переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження відносно ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
Альтернативну міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному випадку суд не визначає з огляду на її недоцільність, оскільки останній на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, призначене вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.10.2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178, 181, 183, 199, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21.05.2022 року включно.

Розмір застави не визначати.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 23 березня 2022 року по 21 травня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 23.03.2022 року

Суддя ОСОБА_1