Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4214/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21.07.2022,

в с т а н о в и в:
зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 19.09.2022 включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або до суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
- утримуватися від спілкування з підозрюваним, свідками у кримінальному провадженні № 0000081 від 01.02.2022 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії ухвали та обов`язків - до 19.09.2022 включно.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою обрати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання або ж домашній арешт в нічний час доби. При цьому, звертає увагу на відсутність доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_8 , недотримання слідчим вимог складання клопотання, і як наслідок відсутність підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 - цілодобового домашнього арешту. Наголошує, що в клопотанні слідчим не наведено відповідних даних на підтвердження наявності процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що слідчий суддя мав застосувати більш м`який запобіжний захід, задля можливості працювати ОСОБА_8 та утримувати сім`ю.
Прокурор ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах визначеного строку досудового розслідування. Не оспорюючи висновків про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не погоджується з висновком слідчого судді про можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу. Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у сприянні в незаконному переправленні особи через державний кордон України, наданням засобів, учиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке є тяжким та містить безальтернативну санкцію - позбавлення волі на тривалий період часу. Крім того, необхідно врахувати, що додатковим покаранням, визначеним санкцією статті, є конфіскація майна. Усвідомлюючи вказані обставини та не бажаючи настання негативних наслідків кримінально-правового та майнового характеру, підозрюваний може вчиняти спроби переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наголошує, що вбачається і ризик знищення, переховування або спотворення речей і документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органу досудового розслідування наразі ще необхідно встановити місце знаходження та вилучити окремі предмети та документи, які мають значення речових доказів, що доводитимуть в подальшому багатоепізодність зазначеного злочину. Зазначає, що в даному кримінальному провадженні необхідно встановити та допитати свідків кримінального правопорушення, а саме осіб, які надавали ОСОБА_8 , отримували від нього документи під приводом навчання в Польщі, як і осіб, які ОСОБА_8 залучались для вчинення кримінального правопорушення та надати їх діям правову оцінку, разом з цим, зважаючи, що з указаними особами останній упродовж тривалого часу контактував з приводу указаної діяльності сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний, користуючись своїм особистим знайомством із свідками, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків, безпосередньо або через інших осіб. Також, зазначає, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обумовлений перш за все тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зокрема, тим, що ОСОБА_8 може безпідставно не з`являтися за викликом до слідчого, прокурора та суду, затягуючи досудове та судове провадження, спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні з метою схилити та орієнтувати на неявку до слідчого та суду. Окрім того, ОСОБА_8 може вчинити нове кримінальне правопорушення, з метою приховання слідів та доказів своєї злочинної діяльності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги та його заперечення щодо апеляційної скарги захисника, заперечення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та їх доводи в підтримку апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

В свою чергу, у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №296/4214/22, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000081 від 01.02.2022 за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно змісту клопотання слідчого, у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 08.06.2022, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за організацію незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу ОСОБА_8 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 08.06.2022, вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 , дії яких полягали в організації виготовлення документів про навчання осіб у Польщі, їх перекладі, наданні вказівок та порад особам, обмеженим у виїзді за кордон, про порядок перетину державного кордону України, на підставі наданих ними документів.

Так, близько 15 год. 35 хв. 08.06.2022 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, з метою збагачення членів утвореної злочинної групи за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні офісу №14 буд. АДРЕСА_2 , у ході особистої зустрічі з ОСОБА_11 повідомили останньому про можливість перетину державного кордону України знайомим ОСОБА_11 - громадянином України, на період воєнного стану тимчасово обмеженим у праві на виїзд за кордон, шляхом виготовлення та передачі останньому, за грошову винагороду в сумі еквівалентній 1400 Євро, пакету фіктивних документів про навчання в одному із закладів Польщі. При цьому місце та саме навчання не обумовлювалось, оскільки документи про навчання є лише засобом для усунення перешкоди для незаконного перетину кордону України.

Реалізуючи спільний злочинний умисел о 16 год. 08 хв. 08.06.2022 ОСОБА_10 , надіслав смс-повідомлення ОСОБА_11 із переліком необхідних для виготовлення вказаного пакету документів копій документів.

08.07.2022 близько 12 год. 05 хв. ОСОБА_12 , перебуваючи у приміщенні офісу №14 буд. АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_10 , який діяв з метою особистого збагачення та збагачення членів злочинного угрупування, копії документів особи, залученої до конфіденційного співробітництва ОСОБА_13 , а саме: копію свідоцтва про базову середню освіту ОСОБА_14 , серії НОМЕР_1 на 1 арк.; копію додатка (серії 12СБ № 556282) до свідоцтва про базову загальну середню освіту ОСОБА_14 , серії НОМЕР_1 на 1 арк. копію атестата про загальну середню освіту ОСОБА_14 , серії НОМЕР_2 на 1 арк.; копію додатка (серіїТ2Ш № 959373) до атестата про загальну середню освіту ОСОБА_14 , серії ТМ №50680323 на 1 арк.; копію паспорта для виїзду закордон № НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк.

Після цього, ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 частину вказаних злочинним грошових коштів в сумі 25 000 гривень.

У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 отримали незаконний прибуток у розмірі 25 000 гривень.

В подальшому, за виготовлення документів про навчання ОСОБА_16 в навчальному закладі Польщі, тобто для перетину кордону України без підстав для обмеження у виїзді за кордону, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення, 08.07.2022 о 19 год. 13 хв. надіслав смс-повідомлення у мобільному додатку «What'sApp» ОСОБА_11 повідомивши про готовність документів та щодо необхідності сплати 32 600 гривень.

19.07.2022 під час проведення працівниками правоохоронних органів негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину в формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні офісу №14 буд.9 по вул.Ольжича в м.Житомирі, передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 32 600 гривень, а ОСОБА_10 передав ОСОБА_13 вище вказані документи та провів словесний інструктаж щодо поведінки при перетині кордону, таким чином організувавши незаконне переправлення останнього через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Цього ж дня, працівниками правоохоронних органів вилучено наступні документи: студентський квиток виданий на ім`я ОСОБА_17 ; сертифікат на денну форму навчання на ім`я ОСОБА_17 на 2 арк.; сертифікат на ім`я ОСОБА_17 від 12 жовтня 2021 року на 2 арк.; сертифікат на ім`я ОСОБА_17 від 09 липня 2022 року на 2 арк.; сертифікат на ім`я ОСОБА_17 від 21 квітня 2022 року на 2 арк.; наказ ректора вищої школи юридичної наук та управління імені Леона Петражицького в м. Воломін від 08 березня 2022 року на 2 арк.; рішення про прийом на навчання на ім`я ОСОБА_17 на 9 арк.; копію рішення про прийом на навчання на ім`я ОСОБА_17 на 10 арк.; копію сертифікату на денну форму навчання на ім`я ОСОБА_17 на 4 арк.; копію сертифікату на ім`я ОСОБА_17 від 12 жовтня 2021 року на 2 арк.; копію сертифікату на ім`я ОСОБА_17 від 09 липня 2022 року на 2 арк.; копію сертифікату на ім`я ОСОБА_17 від 21 квітня 2022 року на 2 арк.; копію наказу ректора вищої школи юридичної наук та управління імені Леона Петражицького в м.Воломін від 08 березня 2022 року на 2 арк.

19.07.2022 в ході проведення обшуку у приміщенні офісу №14 буд. АДРЕСА_3 на полиці під столом ОСОБА_8 виявлено та вилучено вище вказані грошові кошти в сумі 32 600 гривень.

19.07.2022 об 11 год. 54 хв., у порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.07.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

20.07.2022 старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16 червня 2022 року; протоколом огляду предметів від 16 червня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04 липня 2022 року; протоколом огляду предметів від 04 липня 2022 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 08 липня 2022 року; протоколом огляду предметів від 16 липня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16 липня 2022 року; протоколом про результати за вчиненням злочину.від 11 липня 2022 року; протоколом від 09 червня 2022 року за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи в кримінальному провадженні №0000081 від 01.02.2022; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 19 липня 2022 року; протоколом огляду покупця, яким здійснено спеціальний слідчий експеримент та вилучення у нього речей від 19 липня 2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19 липня 2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 19 липня 2022 року; іншими матеріалами провадження.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційні посилання сторони захисту на відсутність доказів в обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_8 , з урахуванням вище наведених доказів, є об`єктивно безпідставними, такими, що спростовуються відповідними матеріалами провадження.

При цьому, апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , як і фактичні обставини його вчинення. Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, його вік, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює фізичною особою-підприємцем.

Крім того, як встановлено слідчим суддею - підозрюваний станом на момент розгляду клопотання має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність прокурором, процесуального ризику можливого впливу підозрюваного на свідків у провадженні, разом з цим, і недоведеність прокурором інших процесуальних ризиків, як і відповідних обставин, які переконливо доводять наявність ризиків виправдовуючих застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вище наведені обставини в суді апеляційної інстанції прокурором не спростовано.

При цьому, апеляційний суд враховує, що наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення Європейського суду з прав людини від 23.02.2012 року у справі «Клішин проти України», № 30671/04), а тому апеляційний суд вважає недоведеним наявність вказаного ризику.

«Тримання під вартою» відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» та «проти» звільнення (рішення у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86, від 14 жовтня 2010 року»).

На переконання апеляційного суду, на даний час, саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

Як вважає апеляційний суд, саме обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло зможе гарантувати забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора та захисника не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21.07.2022, якою застосовано до підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: