Єдиний унікальний номер 341/435/21
Номер провадження 1-кп/341/71/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2022 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2019 року за № 0000144 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Квіткове Бережанського р-ну Тернопільської обл., зареєстроване та фактичне місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, судимому:

-06 квітня 2000 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 229-6, частиною 2 статті 140, статтею 42 КК України (1961 року) з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Звільнений від відбування покарання 31 липня 2001 року на підставі Закону України «Про амністію»;

-05 квітня 2004 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 309 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-30 травня 2006 Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 389, частиною 2 статті 309, статтею 395 КК України, з призначеним покаранням з урахуванням статей 70, 71, 72 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці. Звільненому з місць позбавлення волі 11червня 2008 року по відбуттю строку покарання;

-27 січня 2011 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 309, статтею 395 КК України, з призначеним покаранням з урахуванням статті 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Звільненому з місць позбавлення волі 25 січня 2013 року по відбуттю строку покарання;

-22 січня 2014 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за статтею 395 КК України з призначеним покаранням у виді арешту на строк 2 місяці. Звільненому 21 березня 2014 року по відбуттю строку покарання;

- 20 серпня 2021 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 185 КК України з призначеним покаранням у вигляді арешту на строк 4 місяці. Звільненому 15 квітня 2022 року по відбуттю строку покарання,

-05 травня 2022 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 3 статті 185 КК України з призначеним покаранням з урахуванням частини 4 статті 70 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. До відбування покарання не приступив,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Діброва Рогатинського р-ну, Івано-Франківської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, не працюючого, судимого:

- 11 березня 2019 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за частиною 1 статті 309 КК України з призначеним покаранням у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1020 гривень). Покарання виконано 05 серпня 2020 року,

- 09 червня 2022 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 185 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_8 , при наступних обставинах.

11 січня 2019 року у вечірній час ОСОБА_3 знаходився по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 де разом з своєю дружиною ОСОБА_9 та їх знайомими

ОСОБА_8 і ОСОБА_10 розпивали спиртні напої.

Після спільного розпивання спиртного ОСОБА_8 зі своїм знайомим ОСОБА_10 пішли спати в окрему кімнату, а свою сумочку з особистими речами та мобільним телефоном марки «Samsung GT-S7580», ІМЕІ НОМЕР_1 , у корпусі чорного кольору, без сім-карти, залишила на кріслі у вітальній кімнаті вказаного житлового будинку.

Побачивши на кріслі у вітальній кімнаті сумку ОСОБА_8 та усвідомлюючи, що у ній можуть знаходитись цінні речі або грошові кошти, ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку наявного у сумці майна.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до вказаної сумки і скориставшись тим, що ОСОБА_8 зі своїм знайомим ОСОБА_10 знаходились у іншій кімнаті, а його дружина перебувала на кухні і за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із сумочки ОСОБА_8 належний її мобільний телефон марки «Samsung GT-S7580», ІМЕІ НОМЕР_1 , у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 755/19-28 від 21 травня 2019 року могла складати 520 гривень, та заховав його у потаємному місці.

У подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд у результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно потерпілої ОСОБА_11 , поєднано з проникненням у інше приміщення, при наступних обставинах.

10 травня 2019 року ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 виконували роботи по укладанні вагонки у приміщенні кухні. Після закінчення роботи ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 сіли вечеряти і при цьому обоє розпивали алкогольні напої. Під час спільного розпивання спиртного, близько 1 години ночі 11 травня 2019 року ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4 , що знає, де знаходиться металева сітка для огорожі рабиця, яку можна викрасти та продати, і запропонував останньому вчинити крадіжку даної сітки. ОСОБА_4 погодився на пропозицію

ОСОБА_3 , і тим самим добровільно вступив з останнім у злочинну змову на викрадення майна.

Після цього ОСОБА_3 взяв з дому зв`язку ключів від різних замків і разом з ОСОБА_4 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжки чужого майна, діючи як співвиконавці, пішли до господарства ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Підійшовши до вказаного господарства з тильної сторони, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через хвіртку зайшли на подвір`я та підійшли до підсобного приміщення ОСОБА_11 , вхідні двері якого були зачинені на навісний замок.

При цьому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за попередньою змовою у групі осіб та переконавшись, що поблизу нікого із сторонніх осіб немає і за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 за допомогою принесених з собою ключів відчинив навісний замок на вхідних дверях підсобного приміщення і разом із ОСОБА_4 проник всередину.

У подальшому, достовірно знаючи, що рулони металевої сітки знаходяться на горищі, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , присвічуючи собі ліхтариками на запальничці, які мали з собою, вилізли по драбині на горище і таємно викрали звідти один рулон металевої сітки-рабиці висотою 1,80 м та довжиною 4,85 м, який удвох перенесли до господарства ОСОБА_3 і у подальшому розпорядились викраденим майном, вартість якого могла складати 210 гривень, на власний розсуд, у результаті чого заподіяли потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, не заперечив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю підтвердив їх, щиро розкаявшись. Пояснив, що на початку 2019 року потерпіла ОСОБА_8 перебувала у нього вдома орієнтовно протягом трьох днів, ночувала. Вживали алкоголь. В один з вечорів коли потерпіла заснула він з сумки викрав її мобільний телефон, який в подальшому обміняв на алкоголь. На даний час з потерпілою порозумілись, така претензій не має.

В травні 2019 року за адресою його проживання помагав виконувати ремонтні роботи ОСОБА_4 . По закінчені роботи сіли вечеряти, вживали алкогольні напої. Він запропонував ОСОБА_4 з гоподарства ОСОБА_12 , що на його вулиці, де ніхто не проживає викрасти металеву сітку. Сітка знаходилась у коморі. Задумане реалізували. Зранку викрадену сітку здали на метало-брухт. На даний час з потерпілою порозумілись, збитки відшкодовано, така претензій не має.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, не заперечив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю підтвердив їх, щиро розкаявшись. Пояснив, що в травні 2019 року помагав ОСОБА_3 в будинку останнього виконувати ремонтні роботи. По закінчені роботи сіли вечеряти, вживали алкогольні напої. ОСОБА_3 запропонував йому з господарства ОСОБА_12 , що на цій же вулиці вулиці, де ніхто не проживає викрасти металеву сітку. Сітка знаходилась у коморі. В комору проникли у спосіб підбору ключа до навісного замка, викрали сітку. Зранку викрадену сітку перенесли до пункту прийому метало-брухту та здали. Потерпілійй збитки відшкодовано, така претензій не має.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що фактичні обставини справи ними не оспорюються, вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Зазначили, що збитки їм відшкодовано, претензій до обвинувачених не мають.

В силу статті 325 КПК України, враховуючи за можливе за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, судом ухвалено провести судовий розгляд без таких.

Оскільки, обвинувачені у судовому засіданні вину визнали та дали суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і такі ними та потерпілими не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинувачених, сумнівів у добровільності та істинності позиції яких у суду немає, дослідженням відомостей, які характеризують осіб обвинувачених, докази що мають значення для вирішення процесуальних питань.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинувачених в межах пред`явленого їм обвинувачення.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що :

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні повністю, а його дії слід кваліфікувати за:

- частиною 2 статті 185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно;

- частиною 3 статті 185 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб, повторно таємно викрав чуже майно, поєднано з проникненням у інше приміщення.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому діянні повністю, а його дії слід за частиною 3 статті 185 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб, повторно таємно викрав чуже майно, поєднано з проникненням у інше приміщення

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не неодноразово судимий за умисні злочини, в т.ч. і проти власності, судимість якого, починаючи з 2000 року не погашається. За місцем проживання обставин, що негативно характеризують такого відсутні. На обліку в лікаря психіатра не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря нарколога щодо наркотичної залежності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, є визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції і покарання слід призначити за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України у виді арешту, за частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано діяння.

В силу частини 1 статті 70 КК України, при наявній сукупності кримінальних правопорушень слід призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначити за вчинене покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання слід визначити шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначено покарання з урахуванням частини 4 статті 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює. По місцю проживання обставин, що негативно характеризують особу не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання є визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, також те, що він, щиро розкаявся, ураховуючи позицію сторони обвинувачення щодо застосування положень статті 69 КК України, суд дійшов висновку про можливість при призначенні покарання, застосовуючи статтю 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті за якою кваліфіковане діяння, та призначити таке у виді громадських робіт.

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до статті 100 КПК України та про процесуальні витрати відповідно до статті 126 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 та частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною 2 статті 185 КК України у виді арешту на строк 4 місяці;

-за частиною 3 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 4 статті 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначено покарання з урахуванням частини 4 статті 70 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців

-визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

У строк покарання, з урахуванням статті 72 КК України, слід зарахувати строк покарання, відбутого повністю за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2021 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначено покаранням у вигляді арешту на строк 4 місяці,

та визначити, що подальшому відбуттю підлягає покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Початок відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 у порядку виконання вироку.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити такому покарання, з застосуванням статті 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Речові докази по справі:

-жіночу сумку - вважати повернутою потерпілій ОСОБА_8 ;

-мобільний телефон марки «Samsung GT-S7580» у корпусі чорного кольору - повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

-рулон металевої сітки - повернути потерпілій ОСОБА_11

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 1 570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 1 570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) гривень в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_13