Справа №701/131/22
Номер провадження1-кп/701/85/22
В И Р О К
І М Я М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - захисника потерпілої - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьмина Гребля, Христинівського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вища освіта, одруженого, працюючого електромонтером в ПАТ "Черкасиобленерго", раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Формулювання обвинувачення.
ОСОБА_6 , 19 січня 2022 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи біля приміщення АТ "Ощадбанк", що по вул. Благодатна, 2, смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на грунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_5 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній декілька ударів ногами та руками по тулубу, по стегнам та по голові, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді садна ділянки спинки носу, синця нижньої третини правого стегна по задній поверхні, що згідно висновку експерта № 05-7-01/79 від 18.02.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні вину в скоєному кримінальному проступку не визнав повністю, та безпосередньо суду показав, що 19.01.2022 року близько 15:00 годин він на велосипеді під`їхав до приміщення "Ощадбанку". Коли він припаркував свій велосипед навпроти банкомату, то помітив, що прямо біля терміналу на досточці сиділа Байдужа, палила і одночасно розмовляла по телефону. Коли він піднявся безпосередньо до терміналу, то попросив у вічливій формі щоб вона відійшла. Вона послухалася і відійшла приблизно на два метри. Поскільки був сильний вітер від центру, а він стояв приблизно метр до банкомату, то попросив її відійти, тому що він не переносить запаху диму і веде здоровий спосіб життя, на що вона йому відповіла, що якщо вона заважає, то нехай він сам відійде. Коли вона сказала, щоб він відійшов сам, то він попросив її відійти і відштовхнув рукою. Після того як це сталося вона висловилась в його адресу нецензурною лайкою та обізвала його. Потім вона розвернулася і відійшла приблизно на 4-5 метрів від того місця де вони спілкувалися, розвернулася, палила і розмовляла по телефону наче нічого не сталося. Його це обурило, він підійшов до неї, взяв її за плече щоб вона обернулася, щоб з нею поспілкуватися, вияснити що сталося і чому вона його принизила. В момент коли він її повернув, то вона почала руками відштовхуватись, і в цей момент у них стався конфлікт. Бійки як такої не було, він не ставив за мету бити, а просто хотів у неї вияснити за що вона в такій агресивній, хамській формі з ним поступила. В цей момент зібралося багато людей і коли була ця штовханина він бачив, що на дорозі Леніна - Шевченка зупинилася машина і звідти активно попрямували дві жінки, як потім він узнав - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Вони підійшли до них ближче і просили щоб вони не конфліктували не штовхалися, після цього вони розійшлися. Він після цього як штовханина закінчилась спробував скористатись терміналом, і о 15:00 годині він отримав кошти. Після цього він підійшов до свого велосипеда, понаходило багато людей, викликали поліцію, він почекав, склали протокол. Сторонні люди почали наполягати щоб він приніс свої вибачення громадянці ОСОБА_9 . Він через силу попросив вибачення, вона їх не прийняла і на цьому конфлікт закінчився.

Проте не дивлячись на повне невизнання вини обвинуваченим, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні повністю доведена прокурором та підтверджується зібраними та безпосередньо, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, дослідженими в судовому засіданні доказами, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що 19 січня 2022 року близько 15 години дня вона перебуваючи на вулиці говорила по телефону та палила. В цей час ззаду себе вона почула звернення панянко палити не гарно. Вона не бачила хто до неї звертається. Обернувшись вона побачила, що біля банкомату, як потім встановлено це був ОСОБА_10 , тоді вона не знала цього чоловіка. Вона проігнорувала це звернення відійшла і далі говорила по телефону та палила. Початкова відстань між нею і обвинуваченим була близько трьох метрів. Вона далі говорила по телефону та не звертала уваги. ОСОБА_10 не залишив її в спокої і проджовжував до неї апелювати, говорити чи вона його чує, звертати на себе увагу. Вона повернулась до нього обличчям, у них відбувся зоровий контакт, вона зробила йому зауваження запитавши, що він від неї хоче і далі продовжила стояти спиною до нього та говорила. Він говорив всілякими агресивними словами, що так не гарно, що курить, намагаючись принизити за її дії. Потім вона відчула удар в спину, це був перший удар, він штовхнув її. На такі дії вона повернулась і сказала йому, що він собі дозволяє, що за поведінка і в цей час вона відходила далі. Коли він її перший раз штовхнув відстань між ними була близько чотирьох метрів. Він повернувся назад до банкомату після того як штовхнув її і продовжував робити дії, які йому там були необхідні і кричав щоб вона закрила рота та погрожував. На дані аргументи вона не змовчала і сказала йому, що якщо йому заважає, то нехай відійде і що вона на достатній відстані від нього знаходиться. Вона майже дійшла до кінця пандуса, що знаходиться біля приміщення і далі відчула серію ударів. Перші були по тулубу, по голові, по ногах. Говоривши по телефону вона не могла відразу відреагувати, вона не зрозуміла, що сталося і вона не очікувала таких дій від особи чоловічої статі. Поручень який знаходився біля пандуса допоміг їй встояти на ногах, тому що це була серія ударів і вона стояла спиною. Повернувшись обличчям подивитись, що відбувається вона отримала ще один удар в обличчя, ще була щесана переносиця, пошкоджена верхня частина правого ока. Всі ці дії зупинили свідки, які в цей час проїжджали по АДРЕСА_2 , це ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Вони побачили ці дії повернулись і ОСОБА_13 ще вибігаючи з машини почала кричати до нього, що він робить і щоб він зупинився. Після цього він перестав продовжувати її бити. Потім він намагався зникнути з місця події, вона відразу викликала поліцію. Поки вони чекали поліцію він намагався сісти на велосипед і поїхати, проте йому не давали цього зробити. Вона попросила допомоги в сторонніх осіб, які там ще стояли біля магазину, щоб допомогли його втримати. ОСОБА_10 під час того як його тримали говорив, що то вона на нього напала, а він захищався. Також він намагався застосувати фізичну силу до ОСОБА_14 . Його тримали, потім приїхала поліція, вони дали свідчення. Протягом вечора вона повернулась до роботи але продовжувати роботу вона не могла, тому що в неї був нервовий зрив на фоні всіх цих подій. Вона втратила свідомість, її чоловік тоді був на роботі, але він приїхав, її привели до тями і вони поїхали в Маньківську лікарню де їй надали медичну допомогу. Наступного дня обвинувачений і вона зустрілися в приміщенні Маньківської поліції для врегулювання питання до суду, проте їм це не вдалося.

- показами свідка ОСОБА_14 , яка суду показала, що в обідню пору доби вона з ОСОБА_11 їхали в автомобілі по вулиці Шевченка та повертали на вулицю Куйбишева і побачили, що чоловік б`є жінку. Вони зупинились, ОСОБА_13 вийшла з машини і сказала навіщо він б`є жінку. Вже наче він перестав її бити і почав відходити до банкомату і ОСОБА_13 поверталась до машини. Вона сиділа в машині і дивиться він знову підходить і починає її знову кулаком в голову бити. Вона сказала, що він знову її б`є і ОСОБА_13 підійшла до нього і сказала йому не бийте, нащо ж ви б`єте жінку. Він почав відходити до велосипеду і хотів їхати, але вони сказали йому почекати, що вони викличуть поліцію і нехай вони розбираються. Він до них ішов тоді щоб також штовхнути в цей час підійшло два чоловіки і сказали йому, що так не робиться щоб він стояв і чекав поліцію. Потім приїхала поліція взяла покази і все. Бив він її коло пандуса трохи нижче від банкомату. Бив кулаком правої року по носі коло ока. Потерпіла під час нанесення ударів була зігнута. Потерпіла була одягнута в куртку, а обвинувачений в спортивну куртку блакитна з білим і спортивну шапку. В потерпілої був розбитий ніс і око червоне. Обвинувачений пояснював, що бив потерпілу через те, що вона курила. Початку конфлікту вона не бачила, обвинувачений наніс потерпілій два чи три удари.

Не дивлячись на повне невизнання вини обвинуваченим, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні повністю доведена прокурором та підтверджується зібраними та безпосередньо, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, дослідженими в судовому засіданні доказами, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.02.2022 року;

- рапортом від 27.01.2022 року;

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.01.2022 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.02.2022 року та додатком до слідчого експерименту, згідно якого слідчий експеримент провів старший дізнавач СД УРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 , за участю потерпілої ОСОБА_5 , яким встановлено, що 19.01.2022 ОСОБА_5 , близько 15 години знаходилась за адресою: вул. Благовісна, 2, смт. Маньківка, Уманського району Черкаської області поблизу банкомату "Ощадбанк". До банкомату підійшов невідомий чоловік з яким у ОСОБА_5 , виник конфлікт. В ході якого невідомий чоловік наніс ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді синця правого стегна та садна на носі.

- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 16.02.2022 року, виконання якої доручено експертам Уманського міжрайонного бюро СМЕ;

- висновком експерта № 05-7-01/79, згідно якої у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено садно ділянки спинки носу, синець нижньої третини правого стегна по задній поверхні. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів можливо в час та при обставинах, вказаних освідовуваною і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення тілесних ушкоджень від ударів руками та ногами можливе.

Згідно вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів, вважає, що досліджені докази є допустимими.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У роз`ясненні п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 року, вказано про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Згідно рішення ЄСПЛ "Ушаков та Ушакова проти України" суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі №688/788/15-к, провадження №51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Крім того, відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

У справі "Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 pоку (п.146) Європейский Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, а обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroglu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Ураховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи із положень презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зокрема, в силу ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, приходить до висновку, що ОСОБА_6 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є умисне легке тілесне ушкодження і вважає, що його вина в скоєнні даного кримінального проступку повністю доведена в суді.

Мотиви призначення покарання.
Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєння кримінального проступку, особу обвинуваченого, і обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим до кримінального проступку.

Обставин, що пом`якшують покарання - судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Обвинувачений є особою, що вперше вчинила кримінальний проступок, згідно характеристики виконавчого комітету Маньківської селищної ради № 25/02-17 від 04.02.2022 року, компроментуючих матеріалів на гр. ОСОБА_6 , у виконкомі Маньківської селищної ради немає, згідно характеристики з місця роботи № 13/453 від 05.04.2022 року, ОСОБА_6 , працює в ПАТ "Черкасиобленерго" у відокремленому структурному підрозділі "Уманські енергетичні мережі" електромонтером з обслуговування підстанції IV групи підстанції 150/35/10 кВ "Маньківка" дільниці електропідстанцій (35-150 кВ) служби Уманських високовольтних мереж. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний, кваліфікований фахівець. Дисциплінований, ініціативний в роботі, здатний приймати рішення по питаннях, що входять в його компетенцію. За характером спокійний, врівноважений, неконфліктний, добре знаходить спільну мову з людьми, вміє вислухати думку товаришів, користується повагою та авторитетом. Порушень дисципліни та зауважень за час роботи на підприємстві не було. ОСОБА_6 , до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується вимогою № 71-22022022/71017 виданою ОСК ГУНП України в Черкаській області, також згідно довідок лікаря нарколога та лікаря психіатра від 04.02.2022 року ОСОБА_6 , на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.

Цивільний позов.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п. 3, 9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
При розв`язанні цивільного позову потерпілої суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України та роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає, що незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_6 , заподіяна моральна шкода.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого суд виходить із меж заявлених вимог та враховує, що внаслідок протиправних дій останнього потерпілій заподіяна шкода немайнового характеру, внаслідок якої потерпіла зазнала моральних та фізичних страждань. При цьому, суд також враховує те, що для останньої завдання обвинуваченим моральної шкоди як наслідок стала зміна життєвого циклу, що підвищило внутрішнє емоційне напруження, знизило її емоційну стійкість та призвело до душевних переживань, які порушили звичайне функціонування потерпілої як особистості та вимагало додаткових зусиль для продовження звичайної життєдіяльності.
Потерпілою ОСОБА_5 , подано позовну заяву про відшкодування шкоди заподіяної злочином та просить стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 - 16350 (шістнадцять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 копійок), з яких матеріальна шкода завдана злочином в сумі - 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят гривень 00 копійок) та 15000 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) як відшкодування за причинену моральну шкоду.
В обгрунтування вимог зазначено, що в результаті протиправних дій ОСОБА_6 , та причинених тілесних ушкоджень 19 січня 2022 року в ході лікування, було витрачено 760 грн. (сімсот шістдесят гривень 00 копійок) на придбання медичних препаратів. Проїзд на таксі до закладу лікування м. Умань Черкаської області склав 350 грн. (триста п`ятдесят гривень 00 копійок), вартість висновку експерта 160 грн. (сто шістдесят гривень 00 копійок), а також витрати на пральні засоби для відновлення пошкоджених речей склав 80 грн. (вісімдесят гривень 00 копійок). Всього понесених матеріальних збитків на суму 1350 грн. (одна тисяча триста п`ятдесят гривень 00 копійок). Також потерпіла перенесла фізичний біль, завдано шкоду її здоров`ю, в неї погіршився зір на період реабілітації. Садна та подряпини на обличчі було тяжко приховати під косметичними засобами, їй довелося говорити неправду своїм неповнолітнім дітям про причини синців на обличчі щоб не зашкодити їх психологічному стану. Весь період намагання поновити порушені права, життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Потерпіла була позбавлена звичного способу життя, можливостей реалізації своїх бажань, які могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту її порушених прав. Враховуючи присутність психологічного травмуючого фактору (неправомірних дій ОСОБА_6 ), розмір моральної шкоди дорівнює 15000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України , шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Обвинувачений ОСОБА_6 , визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, в тому числі смерті. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, у відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р., у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р., і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом констатації судом факту порушення.

Крім того, в даному рішенні Європейський суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуваню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадженя, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
До позовної заяви не було надано належних доказів на підтвердження саме такої суми витрат 1350 грн., матеріальної шкоди, а саме не надано фіскальних чеків про купівлю медичних препаратів, лікарняного листа, листа з призначенням лікарем цивільному позивачеві медичних препаратів, які дійсно підтверджували б необхідність у проходженні лікування та покупку тих чи інших медичних препаратів, не надано фіскального чеку про оплату послуг проїзду на таксі, фіскального чеку про оплату висновку експерта, а також не надано чеків, які б підтверджували витрати на пральні засоби.

Приймаючи до уваги викладене, при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, аналізуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, повне невизнання обвинуваченим своєї вини, та повне невизнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_5 , слід задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_5 , 5000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку з тим, що вони є необгрунтованими та непідтвердженими належними та допустимими доказами.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 грн. 00 коп., (на рахунок UA0023743, Отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тг смт.Маньк/21081100, код за , Банк отримувача казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету 21081100) в дохід держави.
Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованої та жительки АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) заподіяну моральну шкоду у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) на рахунок № НОМЕР_2 у АТ "Ощадбанк" (Черкаська філія), МФО 354507, код отримувача , отримувач ОСОБА_5 .

В іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1