703/1457/19
1-кп/703/307/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження №0000750 від 15 квітня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з неповною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року, зміненим хвалою Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року, за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України до 6 років позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_10 14 квітня 2018 року близько 22 години 00 хвилин, знаходячись на території будинковолодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар дерев`яною битою по голові ОСОБА_12 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою (епідуральний крововилив), забою головного мозку, крововиливів у м`які покрови черепа з внутрішнього боку, які за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких, згідно висновку експерта №05-6-02/141 від 19 червня 2018 року, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Смілянській центральній районній лікарні ім. С.Бобринської.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 судом кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Під час роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_10 суті обвинувачення, у останнього з`ясовано чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання, на що обвинувачений зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає.

З урахуванням зазначеної позиції обвинуваченого ОСОБА_10 судом вирішено досліджувати докази у повному обсязі.

Вина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджена показаннями допитаних в судовому засіданні:

- свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що у квітні 2018 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_14 з яким має дружні стосунки, і останній запропонував йому проїхати до потерпілого ОСОБА_12 для спілкування. За вказану послугу ОСОБА_14 пообіцяв допомоги вирішити питання по кредиту. У квітні 2018 року у вечірній час вони разом з ОСОБА_10 , братом ОСОБА_14 , а також його кумом ОСОБА_15 приїхали до місця проживання потерпілого в с. Велика Яблунівка. Приїхавши на місце, брат ОСОБА_14 залишився біля автомобіля, а вони вчотирьох пішли до місця проживання потерпілого. Покликавши, з-за гілля вийшов потерпілий, який тримав у руках сокиру та викрикнув: «Живим не здамся». Після цього з будинку вийшла співмешканка потерпілого ОСОБА_16 , а також вибігла собака, внаслідок чого він відвернувся. Після того як відвернувся, почув удар. Коли підійшли до потерпілого, він був без свідомості. Він та ОСОБА_15 віднесли потерпілого до річки, яка розташована близько 100-150 метрів, де за допомогою води привели його до тями. Назад потерпілий йшов без допомоги. Коли вони повернулися, то ОСОБА_14 розмовляв із ОСОБА_16 . Де в цей час перебував ОСОБА_10 він не пам`ятає. Одразу після вказаних подій він бачив у ОСОБА_10 в руках переламану биту, яку до цього не бачив. Крім ОСОБА_10 ніхто потерпілого не бив. Після цього вони поїхали додому, а потерпілий та ОСОБА_16 залишилися;

- свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що у квітні 2018 року на прохання ОСОБА_13 їздив разом з останнім, ОСОБА_14 , його братом та ОСОБА_10 до місця проживання потерпілого, з метою спілкування. Приїхали вони у темну пору доби та погукали потерпілого. На подвір`я вийшла жінка, в якої запитали, де знаходиться потерпілий, на що вона відповідла, що його вдома немає. Після цього вони шукали потерпілого в дворі та в цей час він почув вигук: «я зараз зарубаю». Точно не пам`ятає, але здається, що потерпілий зробив декілька кроків на ОСОБА_10 з криком «зарубаю», при цьому не виключає, що міг кричати: «Живим не здамся». Після цього, ОСОБА_10 вдарив потерпілого дерев`яною битою. Коли підійшли до потерпілого, він був непритомний та біля нього лежала переламана на дві частини бита, в зв`язку з чим взяли його під руки та віднесли до річки, де привели його до тями. Потім, вони повернулися до місця проживання потерпілого та поїхали додому. Крім того бачив у потерпілого інші ушкодження, які не були пов`язані з вказаним інцидентом;

- експерта ОСОБА_17 , який підтвердив, що проводив судово-медичні експертизи трупа ОСОБА_12 за результатами яких складено висновки експерта №05-6-02/141 від 19 червня 2018 року та №05-6-01/187 від 26 березня 2019 року. Щодо висновку експерта №05-6-02/141 від 19 червня 2018 року зазначив: малоймовірно, що ушкодження, які описані у висновку експерта, були заподіяні від дії одного удару, оскільки ЗЧМТ це комплекс ушкоджень. Кількість ліній переломів, а також чи могли утворилися вони від одного удару, чи декількох, не можливо було встановити, оскільки нейрохірургами було видалено місце прикладання сили. Не виключає, що ушкодження могли утворитися внаслідок декількох ударів, однак чітко надати відповідну відповідь неможливо, у зв`язку з тим, що кілька травмованих елементів черепа відсутні. Від удару в праву частину голови могла бути травма лівої півкулі головного мозку (протиудар). При цьому, враховуючи, що пацієнт перебував на стаціонарному лікуванні, неможливо встановити послідовність отримання ушкоджень. Щодо висновку експерта №05-6-01/187 від 26 березня 2019 року: по механізму нанесення ушкоджень не виключається можливість виникнення відповідних травм. Сукупно від одного удару всі тілесні ушкодження не могли бути завдані. По часу послідовність нанесення ушкоджень неможливо визначити, внаслідок стаціонарного лікування. Тілесні ушкодження могли утворитися у період часу до 7 діб, однак обов`язково приблизно в один час в межах доби. Саме вказані у висновку експерта ушкодження і є причиною смерті та могли бути спричинені дією тупого предмета. Інших тілесних ушкоджень, які могли призвести до смерті, не було. Історія стаціонарного хворого надається медичною установою разом з трупом. Після експертизи картка передається до лікувального закладу або слідчому, якщо він її витребував. Забій головного мозку міг статися лише внаслідок удару в ту частину черепа, яку було трепановано.

Обставини вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення також підтверджуються письмовими та відео- доказами, наданими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом, а саме:

- даними рапорту помічника чергового СРПП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 від 15 квітня 2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_16 15 квітня 2018 року о 07 годині 35 хвилин повідомила на лінію 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , побили її чоловіка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайомі заявниці люди, потерпілий в Смілянській районній лікарні;

- даними рапорту помічника чергового СРПП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 від 15 квітня 2018 року, відповідно до якого, Смілянська районна лікарня 15 квітня 2018 року о 18 годині 50 хвилин повідомила на лінію 102 про те, що 15 квітня 2018 року до Смілянської районної лікарні до реанімаційного відділення був доставлений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , та під час оперативного втручання виявлено ЗЧМТ;

- протоколом огляду місця події від 15 квітня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим оглянуто будинковолодіння АДРЕСА_2 . Яблунівка, під час якого виявлено та вилучено футболку та куртку у вологому стані з нашаруваннями бруду та землі;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , наданими під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні із застосуванням технічних засобів відеофіксації, які були досліджені в судовому засіданні з урахуванням положень ч.11 ст.615 КК України шляхом перегляду відеозапису її допиту, під час якого вона надала наступні показання: 14 квітня 2018 року вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час до будинку зайшов чоловік та спитав її співмешканця ОСОБА_19 . Після цього вона вийшла на вулицю, де побачила на подвір`ї ще двох чоловіків, а також ОСОБА_19 . Один чоловік був невеликого зросту, який через деякий час підійшов до ОСОБА_19 та почав його бити. Перший удар наніс по обличчю, а потім обухом сокири, яка була відібрана у ОСОБА_19 . Потім вона закрила ОСОБА_19 своїм тілом, що його не били, однак її вкусила собака, внаслідок чого вона вимушена була відійти. ОСОБА_19 наносили удари двоє чоловіків, внаслідок чого у нього було розбите обличчя та голова. ОСОБА_19 ударів чоловікам не наносив. Після цього ОСОБА_19 потягли до річки, а через деякий час привели назад. Дерев`яна бита була у молодшого меншого зростом чоловіка, який після повернення від річки продовжував завдавати ОСОБА_19 удари. Василя звинувачували у тому, що він обікрав дачу ОСОБА_20 . Потім чоловіки поїхали, а вона завела ОСОБА_19 до хати та перевдягнула, після чого викликала швидку допомогу. До приїзду швидкої ОСОБА_19 був у свідомості, але не міг нічого сказати, а лише видавав незрозумілі звуки. Через декілька днів ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , які приходили до ОСОБА_19 за вищевказаних обставин, казали їй, що все відшкодують. Василь перебував у комі приблизно 3 днів;

- даними заяви ОСОБА_22 18 квітня 2018 року, відповідно до якої, вона не заперечує проти огляду працівниками поліції будинковолодіння АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 18 квітня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим оглянуто будинковолодіння АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено частини дерев`яної бити;

- протоколом огляду місця події від 21 квітня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим оглянуто палату №1 відділення анестезіології та інтенсивної терапії Смілянської районної лікарні, де виявлено труп чоловіка;

- протоколом огляду трупа від 23 квітня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим, за участі судово-медичного експерта ОСОБА_17 , оглянуто труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- висновком експерта №05-6-02/141 від 19 червня 2018 року, відповідно до якого, причиною смерті ОСОБА_12 , 1986 року народження, є закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою (епідуральний крововилив зі здавлюванням головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний крововилив), забою головного мозку, крововиливів в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, синців та саден на голові. Такі тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів. Закрита черепно-мозкова травма має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Синці та садна на кінцівках мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. Також при дослідження трупа виявлено сліди медичних маніпуляцій у вигляді післяопераційних ран на голові, трепанаційних отворів, трахеостомічного отвору та слідів внутрішньовенних ін`єкцій;

- протоколом огляду предметів від 24 квітня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим оглянуто конверти, до яких поміщено дактилокарту ОСОБА_12 та зразки волосся трупа ОСОБА_12 , що були вилучені під час огляду трупа 23 квітня 2018 року;

- висновком експерта №1/1151 від 16 травня 2018 року, відповідно до якого, на поверхні двох частин предмету, ззовні схожих на биту, що надані для дослідження, слідів рук не виявлено;

- протоколом огляду предметів від 17 травня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим оглянуто частини дерев`яної бити, які були вилучені під час огляду місця події 18 квітня 2018 року;

- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_16 від 24 травня 2018 року, в якому зафіксовані зі слів ОСОБА_16 обставини, які відбувалися 14 квітня 2018 року в будинковолодінні АДРЕСА_2 , під час нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду предметів від 25 травня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим проведено огляд футболки та куртки, які були вилучені під час огляду місця події 15 квітня 2018 року будинковолодіння АДРЕСА_2 ;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 з відеозаписом на диску від 12 червня 2018 року, в якому зафіксовані зі слів ОСОБА_13 обставини, які відбувалися 14 квітня 2018 року в будинковолодінні АДРЕСА_2 , під час нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 від 12 червня 2018 року з довідкою до нього, відповідно до якого, ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 ;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_15 з відеозаписом на диску від 12 червня 2018 року, в якому зафіксовані зі слів ОСОБА_15 обставини, які відбувалися 14 квітня 2018 року в будинковолодінні АДРЕСА_2 , під час нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15 від 12 червня 2018 року з довідкою до нього, відповідно до якого, ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 ;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_10 з фототаблицею від 21 березня 2019 року, в якому, за участі захисника, зафіксовані зі слів ОСОБА_10 обставини, які відбувалися 14 квітня 2018 року в будинковолодінні АДРЕСА_2 , під час отриманням ОСОБА_12 тілесних ушкоджень;

- висновоком експерта №05-6-01/187 від 26 березня 2019 року, відповідно до якого, причиною смерті ОСОБА_12 є травма голови у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою (епідуральний крововилив) зі здавлюванням головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний крововилив), забою головного мозку, крововиливів в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, синців та саден на голові. Такі тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів. В морфологічній картині тілесних ушкоджень на голові потерпілого ОСОБА_12 не відобразились будь-які індивідуальні чи специфічні характеристики травмуючого предмету в звязку з чим не можливо дати відповідь чи утворились тілесні ушкодження на голові потерпілого саме від бити наданої на експертизу. Деревяна бита надана на експертизу володіє властивостями твердого тупого предмету, що не виключає можливість виникнення тілесних ушкоджень від її дії. Між травмою голови у вигляді: перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою (епідуральний крововилив) зі здавлюванням головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний крововилив), забою головного мозку, крововиливів в м`які покрови черепа з внутрішнього боку, синців та саден на голові, і смертю потерпілого існує прямий причинний зв`язок. На ділянках тіла, а саме: верхні та нижні кінцівки, які, як правило, зазвичай підставляються під удари або ними вони наносяться, за умов боротьби чи самооборони, виявлено тілесні ушкодження, а саме: синець лівого плеча та садна обох гомілок. Тілесні ушкодження, що виявлені на тілі трупа ОСОБА_12 під час проведення експертизи можуть відповідати часу виникнення, що становить 5-6 днів до моменту смерті або терміном наближеним до такого. Не виключається можливість виникнення травми голови зазначеної вище за обставин, які зазначені в протоколі слідчого експерименту від 21 березня 2019 року.

Після допиту вищевказаних свідків та експерта, а також дослідження усіх наявних у справі письмових доказів, обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні, у присутності захисника винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого. Надав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, зокрема вказав, що дійсно у квітні 2018 року у вечірній час разом зі своїми знайомими приїхав до місця проживання потерпілого ОСОБА_12 в с. Велика Яблунівка, з метою спілкування з приводу вчиненої останнім крадіжки. Під час перебування на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_12 раптово вибіг до них із сокирою в руках. Злякавшись, ОСОБА_10 рефлекторно наніс потерпілому удар битою, яку мав при собі, в область голови, від чого той втратив свідомість. Після цього потерпілого відвели до річки та привели до тями. Однак через кілька днів той помер у лікарні. Обвинувачений усвідомлював, що від удару дерев`яною битою міг заподіяти тяжких тілесних ушкоджень, однак не бажав таких тяжких наслідків, які настали, зокрема смерті потерпілого. При призначенні покарання просив суворо не карати та урахувати молодий вік під час вчинення кримінального правопорушення, проживання з дитинства у неповній сім`ї в складних соціально-побутових умовах, щире каяття, своє бажання виправитися та перевиховатися. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав у повному обсязі.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, від виклику та допиту потерпілої та інших свідків прокурор під час судового розгляду відмовився.

Ураховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги наявність достатніх та допустимих доказів, досліджених під час судового розгляду, що виключають будь-які сумніви та підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення було повністю доведено винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, при визначенні покарання ОСОБА_10 суд бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що воно потягло за собою тяжкі наслідки, а саме смерть людини, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому; особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання не має та фактичне місце проживання неодноразово змінював, що унеможливило отримати характеристику з місця його проживання, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст.67 КК України, під час досудового розслідування та судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_10 положень ст.69 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_10 основне покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання ОСОБА_10 слід визначити у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, оскільки після постановлення вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року у справі №703/1133/18, відносно ОСОБА_10 , встановлено, що він винен ще й у іншому кримінальному правопорушенні, яке вчинене ним до постановлення вказаного вироку.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Так, як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 13 березня 2019 року, обвинуваченого ОСОБА_10 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, 13 березня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2019 року стосовно ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який відраховується з 13 березня 2019 року.

Дія, застосованого щодо ОСОБА_10 під час досудового розслідування, запобіжного заходу у виді тримання під вартою неодноразово продовжувалася під час судового розгляду даного кримінального провадження та діяла по 15 липня 2019 року.

Як вбачається з вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року у справі №703/1133/18 відносно ОСОБА_10 , судом визначено, що строк відбування покарання рахувати з 13 березня 2019 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року у справі №703/1133/18, вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року в частині визначеного судом строку початку відбування покарання ОСОБА_10 не змінено та залишено в силі.

Ураховуючи, що вищевказані вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції набрали законної сили 26 квітня 2021 року та звернуті до виконання під час дії застосованого щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, внаслідок чого останній з 26 квітня 2021 року почав відбувати покарання у виді позбавлення волі за вказаними вироком та ухвалою судів, та приймаючи до уваги, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні закінчився 15 липня 2021 року, однак останній продовжував перебувати у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» в зв`язку з відбуванням покарання, ухвалою суду від 26 липня 2021 року ОСОБА_10 залишено в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» на час розгляду даного кримінального провадження.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, у строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, початок відбування покарання за даним вироком ОСОБА_10 слід рахувати з дати, яка визначена вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року у справі №703/1133/18, тобто з 13 березня 2019 року, та на підставі ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати ОСОБА_10 за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 13 березня 2019 року по 15 липня 2021 року, в зв`язку з застосуванням у даному кримінальному провадженні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та з 26 липня 2021 року по 14 червня 2022 року, в зв`язку з його залишенням у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» до розгляду даного кримінального провадження, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

При цьому, враховуючи, що судовий розгляд даного кримінального провадження завершено, дію ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 липня 2021 року про залишення ОСОБА_10 в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» слід припинити.

Також, відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_22 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 на її користь матеріальної шкоди у сумі 3506 гривень 91 копійка.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що внаслідок нанесення обвинуваченим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , останній перебував у Смілянській центральній районній лікарні ім. С. Бобринської, в зв`язку з чим їй доводилося купувати ліки на лікування ОСОБА_12 . Вартість придбаних на лікування ОСОБА_12 у вказаному медичному закладі медичних препаратів складає 3506 гривень 01 копійка.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_10 заподіяної потерпілій ОСОБА_22 матеріальної шкоди, суд враховує, що ОСОБА_10 позовні вимоги потерпілої визнав у повному обсязі, матеріальна шкода, яку просить стягнути потерпіла ОСОБА_22 , є вартість лікарських препаратів, які були придбані нею для лікування ОСОБА_12 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, які були йому завдані ОСОБА_10 , від яких він в подальшому помер, що зазначено в обставинах кримінального правопорушення, які суд вважає доведеними. При цьому, придбання потерпілої ОСОБА_22 вищевказаних лікарських препаратів в аптечних пунктах, на пред`явлену нею до відшкодування ОСОБА_10 суму, повність підтверджується відповідними фіскальними чеками, дослідженими під час судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_22 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 715 гривень 00 копійок відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_10 у дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.56, 100, 127, 128, 129, 369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 70, 72, ч.2 ст.121 КК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року у справі №703/1133/18, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком суду у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, ОСОБА_10 визначити до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 , з урахуванням вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року у справі №703/1133/18, рахувати з 13 березня 2019 року.

На підставі ч.4 ст.70 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк остаточно призначеного покарання частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2020 року у справі №703/1133/18, зміненим ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року, з дати набрання ним законної сили 26 квітня 2021 року по день проголошення даного вироку 14 червня 2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 13 березня 2019 року по 15 липня 2021 року, в зв`язку з застосуванням в межах даного кримінального провадження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та з 26 липня 2021 року по 14 червня 2022 року, в зв`язку з його залишенням у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» до розгляду даного кримінального провадження, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Дію ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 липня 2021 року, якою ОСОБА_10 залишено в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» на час розгляд кримінального провадження №0000750 від 15 квітня 2018 року, - припинити.

Цивільні позови ОСОБА_22 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_22 матеріальну шкоду у сумі 3506 (три тисячі п`ятсот шість) гривень 91 (дев`яносто одну) копійку.

Стягнути з ОСОБА_10 у дохід держави 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази: дактилокарту та зразки волосся трупа ОСОБА_12 , які упаковані в паперові конверти з пояснюючими написами; дві частини дерев`яної бити, що поміщені до сейф-пакету №4157580; футболку сірого кольору та чоловічу спортивну курку червоно, білого та синього кольорів, що поміщені в поліетиленові пакети чорного кольору з паперовими бирками з пояснюючими написами, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, згідно квитанцій №2205, №2206 та №2050 знищити після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1