ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2958/21 Номер провадження 11-кп/814/2102/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції
обвинуваченої ОСОБА_8 в режимі відеоконференції
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава питання про поновлення строку за клопотанням захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на апеляційне оскарження вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 червня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за ч.1 ст.307 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 307 на 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.307 КК України на 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно покарання ОСОБА_8 призначено у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_8 вказано рахувати з моменту фактичного затримання - 17 серпня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на залучення експертів у сумі 11 261 гривню 56 копійок на користь держави.

Витрати на залучення експертів у сумі 4 805 гривень 36 копійок - віднесено за рахунок держави.

На вирок суду захисник подав апеляційну скаргу.

Додатково, за змістом апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 вбачається, що адвокат ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 червня 2022 року.

В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку вказує, що під час проголошення вироку не приймав участі у судовому засіданні, повний текст вироку отримав лише 06.07.2022, та зважаючи на складність даного кримінального провадження та значне робоче завантаження та беручи до уваги режим воєнного стану, який оголошено в України просить поновити пропущений з поважних причин строк.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши учасників судового засідання, та доводи захисника щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів апеляційного суду дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У п.1 ч.2 ст.395 КПК України визначено, що строк подачі апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції становить 30 днів з дня його проголошення.

За приписами ж ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст.116 цього Кодексу.

Установлений процесуальним законом тридцятиденний строк для подання апеляційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст.117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Наведене відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року; «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року).

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що адвокат ОСОБА_7 приймав участь у розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.307 КК України, як її захисник.

23 червня 2022 року адвокат ОСОБА_7 також був присутнім у судовому засіданні, виступав у судових дебатах, одразу після чого цього ж дня суд негайно видалився до нарадчої кімнати, повідомивши учасників процесу про дату та час проголошення остаточного судового рішення по суті справи (23.06.2022 о 15-00 годині).

Після виходу з нарадчої кімнати, 23 червня 2022 року головуючий по справі проголосив обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 , лише за участю обвинуваченої, однак на його проголошення її захисник ОСОБА_7 не з`явився, що підтверджується журналами судових засідань та технічним носієм інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції від 21 та 23 червня 2022 року (а.п. 220, 232).

Таким чином, апелянту було відомо про дату та час проголошення вироку, через це строк на апеляційне оскарження названого судового рішення для адвоката ОСОБА_7 обчислювався з дня його проголошення, а саме з 23 червня 2022 року. Відповідно останнім днем такого строку з урахуванням приписів ст.115 КПК України було 25 липня 2022 року (понеділок), так як 23 липня 2022 року припадало на вихідний день.

Слід зазначити, що правило початку перебігу строку «з дня отримання копії судового рішення», не поширюється на оскарження вироків суду першої інстанції, які постановлені за викликом особи, але без її участі. У таких випадках діє загальний порядок обчислення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, визначений ч.2 ст. 395 КПК України, а тому посилання апелянта на те, що він отримав копію вироку 06.07.2022 року не відтерміновують початок обчислення строку на вказану автором клопотання дату.

Зазачене узгоджується з правовими позиціями Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 вересня 2021 року у справі №699/571/16-к (провадження № 51-4353ск21) та від 07 червня 2021 року у справі № 371/284/18 (провадження № 51-2811 ск 21).

Разом з тим, захисник ОСОБА_7 , який є професійним адвокатом, подав за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу на згаданий вирок 26 липня 2022 року, тобто визначений процесуальним законом строк на оскарження судового рішення в апеляційному порядку пропустив, при цьому, не навів поважних та достатніх причин, які би позбавляли його можливості своєчасно подати апеляційну скаргу у встановлений строк.

Більш того, копію оскаржуваного вироку від 23 червня 2022 року адвокат ОСОБА_7 отримав 06 липня 2022 року, що підтвердив особистим підписом у розписці (а.п.238). Тобто, а тому він мав можливість оскаржити вирок щодо ОСОБА_8 у межах строку апеляційного оскарження, зважаючи на достатність часу для апеляційного оскарження вироку з дня отримання апелянтом копії вироку до закінчення строку оскарження.

Аналогічний підхід за релевантних обставин викладено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі 606/82/18 (провадження № 51-10247км18).

Також колегія суддів уважає за необхідне окремо звернути увагу, що те, що захисник ОСОБА_7 з власної волі не скористався своїм диспозитивним правом бути присутнім під час проголошення судового рішення (будучи обізнаним про дату та час такого проголошення) й отримати його копію в той же день, є суб`єктивною обставиною, яка виникла внаслідок безпосередніх дій самого скаржника, тому не є поважною причиною пропуску строку, передбаченого п.1 ч.2 ст.395 КПК України.

Посилання апелянта на необхідність тривалого часу для опрацювання оскаржуваного вироку з огляду на складність кримінального провадження, також не є слушними. З цього приводу колегія суддів зазначає, що згідно з ордером на надання правової допомоги, адвокат ОСОБА_7 представляє інтереси обвинуваченої ОСОБА_9 на підставі доручення від 29.09.2021 р. Отже, з цієї дати адвокат ОСОБА_7 уповноважений представляти інтереси останньої, та виходячи з Правил адвокатської етики, зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів обвинуваченої, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Отже, ані значні обсяги матеріалів справи, ані її складність, ані якісь інші подібні обставини не можуть вважатися для професійного адвоката належним виправданням для пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду, якщо процесуальний закон надає для цього місячний строк.

Щодо оголошення воєнного стану, який, на думку захисника, є підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне. Безперечно, повномасштабне вторгнення російських військ на територію України, що почалося в ніч на 24 лютого 2022 року, та подальше введення на території України воєнного стану є виключними обставинами, які не залежать від волі і бажання учасників провадження. Відповідно, зазначені обставини мають враховуватися судами при розгляді клопотань про поновлення пропущеного строку, але з урахуванням положень спеціального закону, відповідних роз`яснень Верховного Суду та Ради суддів України та зі збереженням загальних підходів до таких питань, сформованих практикою ЄСПЛ.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють лише суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому порядку змінено місце знаходження цих судів.

Отже, навіть в умовах воєнного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені, а у разі неможливості здійснення правосуддя на окремих територіях законом передбачено або зміну підсудності таких судів, або зміну їх місцезнаходження.

Жодних вказівок на те, що запровадження воєнного стану є безумовною підставою для продовження процесуальних строків, немає ні у Конституції України, ні у Законі України «Про правовий режим воєнного стану».

Колегія суддів також враховує, що підсудність Полтавського апеляційного суду та судів області, із запровадженням воєнного стану не змінювалася, так само, як і не змінювалося їх місцезнаходження. Суди області не припиняли свою роботу та продовжували здійснювати авторозподіл судових справ, матеріалів, апеляційних скарг, що надходили на їх адресу будь-яким доступним способом. Тим більше, що згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 р., Полтавська область не вважається територією воєнних (бойових) дій та не перебуває в тимчасовій окупації.

Для адвоката ОСОБА_7 об`єктивні перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги на вирок суду від 23 червня 2022 року введенням на території України воєнного стану не створені.

Зі змісту клопотання адвоката ОСОБА_7 не встановлено об`єктивних та достатніх підстав вважати підтвердженими обставини, які б унеможливлювали чи суттєво ускладнювали можливість апелянта звернутись до суду з апеляційною скаргою.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує відсутність передбачених законом підстав для поновлення захиснику ОСОБА_7 пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки під час судового розгляду клопотання не було встановлено жодних об`єктивних причин, які б перешкоджали апелянту вчасно звернутися з апеляційною скаргою на оскаржуваний вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 на оскаржуваний вирок суду підлягає поверненню особі, яка її подала, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись статями 117, 395, 404, 407 КПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА :
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4