Справа № 937/4933/21
У Х В А Л А

іменем України

07.04.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживав : АДРЕСА_2 , за ч.2 ст. 194 КК України про продовження строку дії застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
31.05.2021 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Мелітопольською окружною прокуратурою по кримінальному провадженню № 0000404 від 07.04.2021 направлено обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Положеннями ч.5 п.20-5 Перехідних положень КПК України передбачено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
04.04.2022 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 10.03.2022 №4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Захисник обвинуваченого проти даного клопотання не заперечує.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З поданих матеріалів суд вбачає, що 07.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
16.02.2022 у судовому засіданні продовжено відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16.04.2022 включно.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Заслухавши прокурора, суд дійшов висновку, що існують наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого правопорушення (злочину), за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, не має офіційного місця роботи, за місцем реєстрації не проживає, стійких соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового терміну, що дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання, яке йому буде призначено у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.194 КК України, без перешкод залишить місце свого проживання та буде переховуватися від суду.
Крім того, відповідно до ст. 23 ч.1 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Оскільки, на даний час, в ході судового розгляду усі свідки по кримінальному провадженні ще не допитані є підставі вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на них, чим буде перешкоджати судовому розгляду обвинувального акту.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 не зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_6 вже була допитана в судовому засіданні, перебуваючи на свободі може чинити тиск на потерпілу, так як вони є родичами, ОСОБА_6 є особою похилого віку та має ряд хронічних захворювань.
Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Вказане твердження обґрунтовується тим, що згідно відомостей про притягнення до відповідальності, встановлено, що ОСОБА_5 , притягався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок поєднаних із проникненням до житла чи іншого володіння особи, а також хуліганських дій, за вчинення яких був засуджений з іспитовим строком, проте на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин під час випробувального терміну через три тижні після вироку.
Таким чином, вважаю, що існують наступні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_5 може:
- переховуватися від суду;
-незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду. Відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, місця роботи та постійного місця проживання унеможливлює обрання до нього таких запобіжних заходів;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні. Відсутність таких осіб, а також достатнього рівня доходів унеможливлює також застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.
Викладене свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Враховуючи наведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є продовження строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою щодо обвинуваченого на два місяці.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 187, 199, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України України, строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 07.04.2022 р. по 05.06.2022 р.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя: ОСОБА_1

07.04.2022