Справа № 308/3752/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого П`ятого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000027, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , полковника, військовослужбовця СБУ - відрядженого із залишенням на військовій службі до Державного агенства України на посаді посаді заступника генерального директора (з режиму фізичного захисту) Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська атомна електростанція",
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий П`ятого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні № 0000027, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2022 року.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного, слідчий просить слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні.
Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання про застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він не являється суб`єктом інкримінованого йому кримінального правопорушення, що спростовує зазначений стороною обвинувачення у відповідному повідомленні про підозру обов`язок з`явитись 24.02.2022 року на службу до території ДСП «Чорнобильська атомна електростанція». Окрім цього, стверджував, що 24.02.2022 він був хворий та перебував у відпустці. Додав, що не мав можливості прибути до об`єкту, так як вже в 06:00 год. на його території були танки, його ніхто не повідомив про зворотнє відкомандирування до СБУ. Він перебував на цивільній посаді.
Захисник підозрюваного заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри, відсутність доказів та ризиків, зазначених у клопотанні слідчого. Стверджувала, що її підзахисний не визнає вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, докази, які стали підставою для повідомлення йому про підозру є неналежними. Зауважила, що її підзахисному не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. На підставі вищенаведеного просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Частина перша статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканність, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у Кримінальному процесуальному кодексі України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в
отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінальногопровадження, відомості про яке 18.03.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 за ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 18.03.2022.
Дев`ятнадцятого березня 2022 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в подальшому 19 березня 2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України., а саме в самовільному залишенні місця служби, вчиненого в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.
Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, за яким підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що
суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, підозрюваний є діючим офіцером СБУ, являється жителем іншої області, а тому може використовувати здобуті під час несення служби в СБУ знання та навички з метою переховування від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за межами області або вибути за межі України, поза межами пунктів пропуску.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, слідчий суддя вважає доведеним і ризики перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, на переконання слідчого судді, враховуючи те, що підозрюваний має досвід та навички працівника СБУ, останній може використовувати їх з метою перешкоджання кримінальному провадженню.
Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування перевіряється причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а тому перебування на волі підозрюваного до належно проведеної органом досудового розслідування оцінки наявності в діях підозрюваного ознак даного кримінального правопорушення, в силу введеного на території України воєнного стану, може негативно вплинути на охоронювані законом відносини, пов`язані з основою національної безпеки України, протидії військовій агресії Російської Федерації проти України, а тому є суттєвим фактором для оцінки даного ризику.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового розгляду, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри наданими слідчому судді доказами та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що підозрюваний може координувати свої дії з невстановленими органом досудового розслідування співучасниками, перебуваючи під домашнім арештом, чинити перешкоди у їх встановленні шляхом надання порад, вказівок, щодо приховування доказів, впливу на свідків, чи вчинення нового злочину. До того ж, слідчому судді не надано доказів того, що підозрюваний має постійне місце проживання наближене до місця проведення досудового розслідування.
При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисник, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування, не підтверджені відповідними доказами, і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов до висновку, про обґрунтованість клопотання слідчого.
Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до
вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем СБУ відрядженим із залишенням на військовій службі до Державного агентства України на посаді заступника генерального директора (з режиму фізичного захисту) Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська атомна електростанція», не має постійного місця проживання на території де проводиться досудове розслідування, підозрюється у вчиненні військового кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, а також є підстави вважати, що останній співпрацює з силовими структурами, представниками спецслужб, представниками ГРУ РФ, спецслужб ЛНР, а також може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КПК України, а також те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства("Летельє проти Франції"), слідчий суддя дійшов до висновку, що застава у визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, а тому повинна бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 3 000 000 гривень.
У разі внесення застави, на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 17 травня 2022 року включно з утриманням в умовах гауптвахи
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

У разі неможливості утримання підозрюваного ОСОБА_7 в умовах гауптвахи ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати останнього в ДУ "Закарпатська установа виконання покарань № 9".

Строк тримання під вартою рахувати з 17 год. 40 хв. 19 березня 2022 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 3 000 000,00 грн (три мільйона гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 25 березня 2022 року 15 год. 05 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1