УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2022 Справа №607/5041/22

Номер провадження 1-кп/607/1117/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001470 від 26 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 355 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 355 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду кримінального провадження №0001470 прокурор звернулася із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк домашнього арешту.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, продовжений строк якого закінчується 06 серпня 2022 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України та ч. 6 ст. 181 КПК України, якими суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку домашнього арешту, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, дані, що характеризують його особу та наявність ризиків, а саме:

- обвинувачений, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до восьми років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, так як з місця вчинення кримінального правопорушення втік, в подальшому не повідомив правоохоронні органи про вказаний злочин, в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, він без постійного місця роботи та джерела доходу;

- ОСОБА_4 проживає неподалік від місця вчинення злочину та проживання потерпілих та свідків, у зв`язку із чим обвинувачений може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння може схиляти потерпілих та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Отже, обставини кримінального провадження свідчать, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, а тому строк такого слід продовжити.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 та заборонити йому залишати житло за адресою місця проживання у період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Крім цього, прокурором в судовому засіданні подано клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою забезпечення його належної поведінки, запобігання можливому переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та запобіганню вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому обвинувачується, посилаючись на наступне. Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до восьми років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. На підтвердження цього ризику є те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерела доходу. ОСОБА_5 знає про місце проживання потерпілих, у зв`язку із чим обвинувачений може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння він може схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні. Обвинувачений може продовжувати вчиняти відносно потерпілого ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, а саме: примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань з пошкодженням майна чи застосуванням насильства як особисто так і залучивши інших осіб, так як вчинене ним кримінальне правопорушення має ознаки систематичності, на даний час грошовий борг потерпілим ОСОБА_7 обвинуваченому не повернутий, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти протиправні дії відносно потерпілого, з метою примусити його повернути грошові кошти.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив щодо продовження строку покладених на нього обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що ризики прокурором не доведені, а обов`язок не відлучатися із місця проживання без дозволу прокурора або суду призводить до неможливості обвинуваченого ОСОБА_5 залишати місце проживання, що фактично є домашнім арештом, хоча до останнього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Суд, заслухавши думки сторін судового провадження щодо заявленого клопотання прокурора, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк дії покладених на них обов`язків.

Так, згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2021 року, та в подальшому продовжувався, закінчується 06 серпня 2022 року, заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, суд приходить до переконання про необхідність продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків.

Проте, заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_6 щодо покладення на ОСОБА_5 обов`язку не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду, а тому, в цій частині, в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Також, на адресу суду 29 липня 2022 року надійшло клопотання, яке в судовому засіданні підтримав захисник-адвокат ОСОБА_6 , про виправлення допущеної в ухвалі суду від 06 червня 2022 року описки посилаючись на те, що у вказаній ухвалі суд постановив повернути ОСОБА_8 заставу в розмірі 142 740 гривень, внесену нею як заставодавцем 25 листопада 2021 року за ОСОБА_5 на розрахунковий рахунок ТУ Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, проте застава внесена на рахунок Тернопільського апеляційного суду. Така описка позбавляє заставодавця ОСОБА_8 можливості повернути внесені нею кошти, тому просить виправити вказану описку зазначивши правильним, що застава внесена ОСОБА_8 за ОСОБА_5 на розрахунковий рахунок Тернопільського апеляційного суду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечили щодо виправлення описки, дослідивши та проаналізувавши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

06 червня 2022 року судом постановлено ухвалу якою, в тому числі, зменшено визначений ОСОБА_5 ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року розмір застави до 47580 грн. Заставу в розмірі 142 740 (сто сорок дві тисячі сімсот сорок) грн., внесену 25 листопада 2021 року заставодавцем ОСОБА_8 за ОСОБА_5 на розрахунковий рахунок ТУ Державної судової адміністрації України у Тернопільській області повернуто ОСОБА_8 .

Згідно копії квитанції № 6 від 25 листопада 2021 року слідує, що заставодавцем ОСОБА_8 25 листопада 2021 року сплачено заставу за ОСОБА_5 в розмірі 190 320 гривень на рахунок Тернопільського апеляційного суду.

Згідно ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Приймаючи до уваги, що в ухвалі суду допущено описку в абзаці 12 резолютивної її частини в назві отримувача застави, а саме вказано, що застава в розмірі 142 740 грн., внесена 25 листопада 2021 року заставодавцем ОСОБА_8 за ОСОБА_5 на розрахунковий рахунок ТУ Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, замість вірного - розрахунковий рахунок Тернопільського апеляційного суду, суд вважає, що слід виправити допущену в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року зазначену описку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170, 174, 181, 199, 331, 379 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 у період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Виправити допущену в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року описку, зазначивши вірно отримувача коштів в абзаці 12 резолютивної її частини вказавши: «заставу в розмірі 142 740 (сто сорок дві тисячі сімсот сорок) грн., внесену 25 листопада 2021 року заставодавцем ОСОБА_8 за ОСОБА_5 на розрахунковий рахунок Тернопільського апеляційного суду повернути ОСОБА_8 ».

Встановити строк дії ухвали, в частині покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків та застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, до 01 жовтня 2022 року до 23 год. 59 хв.

Контроль за виконанням ухвали, в частині заходів забезпечення кримінального провадження, покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали направити на виконання в Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області.

Головуючий суддяОСОБА_1