Справа №295/3604/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0001660 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого

-вироком Богунського районного суду м. Житомира від 29.09.2015 за ч.3 ст. 185, 69 КК України до 2 років позбавлення волі,

-вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19.12.2017 за ч.2 ст. 185, 711 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі,

-вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01.04.2020 за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років обмежеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

-вироком Богунського районного суду м. Житомира від 12.02.2021 за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2020 близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебував на першому поверсі гуртожитку, а саме: будинку АДРЕСА_2 . В цей час та місці між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт. У ході даного конфлікту, перебуваючи біля кімнати № 10 буд. 75 за вищезазначеною адресою, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс один удар кулаком правої руки в область носу останньої.

Після цього ОСОБА_6 пішла до кімнати № 3 даного будинку, де проживає мати ОСОБА_3 ОСОБА_7 , щоб вона заспокоїла сина. За ОСОБА_8 в кімнату № НОМЕР_1 попрямував ОСОБА_3 . Перебуваючи в даній кімнаті, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс один удар рукою в праве вухо останньої.

Далі ОСОБА_6 пішла до кімнати чергового гуртожитку, щоб викликати поліцію. ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_6 в коридорі поблизу кімнати чергового цього ж гуртожитку, умисно схопив ОСОБА_6 за волосся, потягнув донизу, від чого ОСОБА_6 впала на підлогу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_3 умисно наніс руками декілька ударів в область плечей ОСОБА_6 . Після цього схопив ОСОБА_6 за волосся зліва та вирвав його.

У результаті вказаних дій ОСОБА_3 умисно заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на голові справа та зліва, травматичної часткової епіляції (видалення) волосся, синців на обох верхніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково, суду пояснив, що 07.04.2020 пізно ввечері близько 22.00 він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання певної кількості горілки (кількість не пам`ятає), зайшов на кухню гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Там він зустрів потерпілу ОСОБА_6 , яка багато говорила поганого на його маму. У зв`язку із чим він кулаком правої руки вдарив її в ніс.

Після чого вона побігла до його мами, щоб остання його заспокоїла. Наздогнавши її біля дверей маминої кімнати, він вдарив її у вухо.

Потім зачепив за її волосся та потягнув так, що вона присіла, потім пішов на вулицю, в плечі не бив. Повторно за волосся не тягнув і не виривав.

Також пояснив, що в цілому вину в нанесенні потерпілій вдарів, внаслідок яких вона отримала легкі тілесні ушкодження, визнає.

Цивільний позов визнав частково в сумі 3000 грн. моральної шкоди. В частині стягнення матеріальної шкоди не визнав, оскільки сумнівається, що вона купувала ліки та зверталась до лікарів. Також йому не зрозуміло, чому чеки в Новоград-Волинському.

Під час слідчого експерименту, проведеного з обвинуваченим 27.05.2020, останній повідомив та показав, що 07.04.2020 близько 22.00, перебуваючи навпроти кімнати № 10 гуртожитку, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в ділянку носа. Що відбувалось далі погано пам`ятав, оскільки перебував стані алкогольного сп`яніння, лише пригадав, що біля кімнати чергової була штовханина з потерпілою, в ході якої він наніс їй декілька ударів в районі плечей правої та лівої рук.

Під час з`ясування протиріч між його показаннями, даними в судовому засіданні та на слідчому експерименті, відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України.

Винуватість ОСОБА_3 в обсязі, встановленому судом, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до витягу, 08.04.2020 внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 125 КК України на підставі повідомлення потерпілої. Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.04.2020, потерпіла ОСОБА_6 повідомила про, що 07.04.2020 близько 22.00 ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження.

Висновком експерта № 819 від 28.04.2020 повністю підтверджено попередній діагноз потерпілої, вказаний в карті виїзду швидкої медичної допомоги № 329 від 07.02.2020, а саме: у ОСОБА_6 виявлено синці на голові справа та зліва, травматичну часткову епіляцію (видалення) волосся, синці на обох верхніх кінцівках, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що не виключає можливості їх утворення за обставин, в термін та за обставин, вказаних в процесуальних документах, відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 07.04.2020 близько 22 год. 00 хв. вона була на кухні гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . До кухні зайшов обвинувачений ОСОБА_3 та запропонував поговорити. Вона спочатку відмовлялась, а потім погодилась. Вони вийшли в коридор і, перебуваючи в коридорі біля кімнати № 10, сварились. Спочатку пояснила, що перший вдар він їй наніс рукою вправо в район вуха, знаходячись в коридорі. Потім уточнила, що це відбулось в кімнаті його матері. Оскільки далі вона пішла до кімнати № 3, де проживала мама обвинуваченого. Коли вона була в кімнаті № 3, в якій жила мама обвинуваченого, він підійшов і, перебуваючи в цій кімнаті, знову вдарив її рукою в плече зі спини. Його мати була присутньою і все бачила. Потім вона побігла до чергового в кімнату, щоб викликати поліцію. ОСОБА_3 наздогнав, казав багато поганих слів на неї, вони сварились. В ході сварки він вдарив її в ніс. Це відбувалось на сходинках біля кімнати чергового № 10. Потім, перебуваючи там же, схопив її за волосся і потягнув вниз, трохи потріпав і вона впала на підлогу. Потім їх розборонили його мама та чергова. Синці в неї виникли із-за вдару о сходинки та з-за того, що він бив її ногами. Синці на верхніх кінцівках виникли тоді, коли він бив її біля кімнати чергового.

Після травм вона лікувалась у сімейного лікаря. 2-3 місяці пила таблетки, які не дуже допомагали. Заспокійливе продовжує вживати. Просила стягнути з обвинуваченого 3000 грн. моральної шкоди та 2180 грн. матеріальної шкоди, оскільки понесла витрати на лікування та продовжує себе погано почувати, має постійно нервовий стан. Збирається продовжувати лікування, оскільки її продовжують турбувати неврози, тривога.

Покарати обвинуваченого просила на розсуд суду.

Показання потерпілої в судовому засіданні суд оцінює у сукупності з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, в ході слідчого експерименту, проведеного 26.04.2020, коли потерпіла краще пам`ятала обставини кримінального правопорушення, вона розповіла та показала, що спочатку обвинувачений, перебуваючи біля кімнати № 10, наніс їй один удар кулаком правої руки в ніс, потім, перебуваючи біля кімнати № 3, рукою наніс їй удар в праве вухо, потім схопив за волосся та потягнув донизу, від чого вона впала, потім ОСОБА_9 наніс їй ще декілька ударів, куди саме вказати не змогла, потім сусід з кімнати № 4 та мати ОСОБА_3 відтягли від неї ОСОБА_3 , але він встиг вирвати у неї жмут волосся.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що обставини вчинення кримінального правопорушення, повідомлені та показані обвинуваченим та потерпілою в ході слідчого експерименту, проведеного майже одразу після події є більш точними, ніж в судовому засіданні майже через 2 роки після цього. А тому, з урахуванням наведеного, суд покладає в основу вироку саме ті пояснення, які надавались обвинуваченим та потерпілою в ході слідчих експериментів з ними і встановлює вину ОСОБА_3 повністю доведеною вказаними доказами.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступків, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив, і знову вчинив нове кримінальне правопорушення, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, в період з 27.01.2015 по 28.01.2016 перебував на обліку в КП НП «Обласний медичний спеціалізований центр» ЖОР у зв`язку із поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Враховуючи наведене та те, що обвинувачений не працює, доходів не отримує, суд вважає неможливим застосувати до обвинуваченого покарання у виді штрафу та виправних робіт. Покарання у виді громадських робіт суд призначає не в мінімальних межах в розмірі 200 годин.

Речові докази по справі відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Потерпілою пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого, відповідно до якого вона просила стягнути з обвинуваченого на її користь 3000 грн. моральної шкоди і 2180 грн 32 коп матеріальної шкоди. Обвинувачений вказаний позов визнав частково в сумі 3000 грн відшкодування моральної шкоди. Вказані вимоги суд також визнає обґрунтованими, оскільки потерпіла відчула фізичний біль та страждання у зв`язку із протиправною поведінкою обвинуваченого в момент вчинення обвинуваченим відносно неї кримінального правопорушення і надалі продовжує відчувати у зв`язку із цим тривогу, знервованість. Разом з цим квитанції, надані потерпілою, не свідчать про те, що придбані нею ліки та послуги були призначені їй лікарем і що це призначення обумовлене саме лікуванням внаслідок протиправних дій обвинуваченого, оскільки суду не надано доказів відвідування потерпілою лікаря та призначення ним їй вказаних ліків та процедур. А тому суд відмовляє їй у задоволенні цивільного позову в частині стягнення на користь потерпілої відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2180,32 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 368 - 370, 374-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Богунського районного суду м. Житомира від 12.02.2021, призначити остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 3000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1