Номер провадження 1-кп/754/743/22
Справа№754/4850/22
Вирок
Іменем України

11 серпня 2022 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000022 від 05.01.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Зарубниці, Андрушівського району Житомирської області,
українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера,
одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 05 січня 2022 року, приблизно о 11 годині 33 хвилині, будучи особою, яка керує транспортним засобом - знаходячись за кермом засобу підвищеної небезпеки - технічно справного автомобіля марки «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, рухаючись в м. Києві по проїзній частині вул. Оноре де Бальзака, у другій смузі руху, зі сторони вул. Каштанова в напрямку вул. Теодора Драйзера, в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 4.16 «а», 18.4 Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, розташованим поблизу будинку № 17 по вул. Архітектора Ніколаєва у м. Києві, що був позначений дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 («Пішохідний перехід») і дорожньою розміткою 1.14.1, перед яким в цей час, у сусідній смузі праворуч, зменшив швидкість, а в подальшому зупинився автомобіль марки «PEUGEOT 407» реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, що пропускав пішохода ОСОБА_6 , який в цей час пересікав проїзну частину по вказаному пішохідному переходу, справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля марки «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору. Водій ОСОБА_4 продовжив рух, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів та своїми діями створив небезпеку для пішохода ОСОБА_6 внаслідок чого ОСОБА_4 , вчинив наїзд на останнього.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , отримав закриту травму лівого передпліччя; перелом (зі зміщенням уламків) вінцевого відростку лівої ліктьової кістки, із вивихом у ліктьовому суглобі, яке відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Під час руху водій ОСОБА_4 , порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 4.16 «а» та 18.4 Правил дорожнього руху України. Згідно правил дорожнього руху України: підпункт «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; підпункт «а» пункту 4.16 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами»; пункт 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення водієм ОСОБА_4 , вимог п. п. 2.3 «б», 4.16 «а» та 18.4 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_6 , тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винний, у вчиненому щиро розкаюється. фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Цивільний позов, заявлений потерпілим про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнав повністю в частині стягнення матеріальної шкоди, зазначивши що в подальшому ця шкода підлягає стягненню зі страхової компанії. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди визнав частково, в розмірі 40 000 грн.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Так як цивільним відповідачем позовні вимоги визнані частково, суд допитав потерпілого щодо обгрунтування цивільного позову, також предметом дослідження був цивільний позов і матеріали на його обґрунтування, та документи, які стосуються особи обвинуваченого та даних які його характеризують.
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.
Так, під час кримінального провадження до початку судового розгляду потерпілий звернувся з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 41 513,78 грн. та моральну шкоду у розмірі 350 000 грн. 00 коп.
Дослідивши докази, що стосуються цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішуючи цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди суд керується наступним.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_4 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 були завдані тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 41 513 грн. 78 коп. підлягають задоволенню, оскільки вказані витрати понесені потерпілим на оплату медичних послуг під час лікування та документально підтверджені.

Вирішуючи цивільний позов про стягнення моральної шкоди суд керується наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_4 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 були завдані тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
При визначенні розміру завданої потерпілому моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких він зазнав внаслідок ушкодження здоров`я, негативний вплив наслідків травми на спосіб його життя, зокрема, порушення звичайного способу та ритму життя, негативний вплив на стан здоров`я, наявні ускладнення здоров"я після перенесеної травми, тому з урахуванням характеру, обсягу, тривалості душевних страждань та фізичного болю, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, вимушених змін у його житті, пов`язаних з тривалим лікуванням, перенесенням операцій, невідворотних змін в його здоров`ї внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в цій частині у розмірі 100 000,00 гривень.

Як обставину, яка згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, є пенсіонером, інвалідом 3 групи, сімейний стан, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, та приходить до висновку про призначення йому покарання у виді штрафу, яке суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень з його боку.

Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази CD-R диск з відео з камер відео нагляду комплексної системи відеоспостереження міста Києва, копії медичної документації з приводу лікування тілесних ушкоджень ОСОБА_6 підлягають залишенню при матеріалах кримінального провадження; транспортний засіб «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню власнику ОСОБА_4 .

Суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в доход держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 51 000 грн.) з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 8 507 грн. 08 коп. за проведення експертизи в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) завдану матеріальну шкоду в розмірі 41 513 (сорок одна тисяча п`ятсот тринадцять) грн. 78 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
Скасувати арешт, накладений на майно, а саме автомобіль «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року.

Речові докази CD-R диск з відео з камер відео нагляду комплексної системи відеоспостереження міста Києва, копії медичної документації з приводу лікування тілесних ушкоджень ОСОБА_6 залишити при матеріалах кримінального провадження; транспортний засіб «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: