Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3853/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2022 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_7 за обставин, зазначених в повідомленні про підозру та в клопотанні, перебуваючи на посаді начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Коростенської міської ради, будучи службовою особою, видав завідомо неправдиві офіційні документи, необхідні для проведення замовником розрахунку за виконані роботи, та зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою з інженером технічного нагляду ОСОБА_9 та невстановленими службовими особами ПП "Автомагістраль", заволодів частиною бюджетних коштів, що призначалися на виконання будівельних робіт по об`єкту «Капітальний ремонт дороги по вул. Сергія Кемського в м. Коростені» на загальну суму 334 322,30 грн, що відповідно до примітки 3 ст. 185 КК України є великим розміром.

28 січня 2021 року згідно ст.ст. 111, 112, 278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а також у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

Договір №42 про надання робіт з технічного нагляду від 17.05.2018 укладений між Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Коростенської міської ради та ПП ОСОБА_9 ;

Договір №40 на виконання робіт по капітальному ремонту дороги по вулиці Сергія Кемського в м. Коростені від 17.05.2018 укладений між УЖКГ виконавчого комітету Коростенської міської ради та ПП «Автомагістраль»;

Договірна ціна на виконання робіт по капітальному ремонту дороги по вул. Сергія Кемського в м. Коростені, що здійснюється в 2018 році (6ДЦ_ДЦ);

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 р. (158_1_ПД_КБЗК) від 19.06.2018;

Акт№3 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року (158_1-2- 1_ПД_КБ2в) від 19.06.2018;

Розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-і (158_1_2-1_ПД_ОПР);

Підсумкова відомість ресурсів (158_1_2-1_ПД_ИВР);

Платіжне доручення №26 від 19.06.2018;

Зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва № виконання робіт по капітальному ремонту дороги по вул. Сергія Кемського в м. Коростені (6_ДЦ_ССР);

Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (6^ДЦ_ЛС1_2-1-1);

Відомість ресурсів до зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва (6_ДЦ_СВР);

Розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 (158_1_2-1_ПД_ОПР);

Акт на закриття прихованих робіт від 07.06.2018;

Журнал укладання асфальтобетонної суміші при капітальному (поточному) ремонті автомобільної дороги ПП «Автомагістраль» 2018 р.;

Загальний журнал робіт по капітальному ремонту дороги по вул. Сергія Кемського в м. Коростені;

Висновком будівель-технічної експертизи;

Допитами свідків у кримінальному провадженні;

Іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Зазначив, що існує необхідність у визначенні розміру застави від 80 до 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2022 року частково задоволено клопотання слідчого.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 28.03.2022 року. Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

не відлучатися з м. Коростеня та Коростенського району, Житомирської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду та в разі неможливості прибуття завчасно повідомляти слідчого, прокурора, суд;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Попереджено підозрюваного ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді застави є необґрунтованим, однак вважав, що достатнім та співмірним буде застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що відповідає кримінально-процесуальному закону та суспільним інтересам, у зв`язку з чим дане клопотання підлягає частковому задоволенню, з покладенням на підозрюваного передбачених ст.194 КПК України відповідних обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 гривень.

Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що під час досудового розслідування виникли підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому виникла необхідність в обранні запобіжного заходу з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, найтяжчий з яких згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, та відповідно до ч.4 ст.191 КК України карається позбавленням волі строком від 5 до 8 років, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відбування покарання. Тому враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, особу підозрюваного та об`єктивні обставини, що встановлені в ході досудового розслідування, вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімум для працездатних осіб (з 01.01.2022 який становить 2481 гривень для працездатних осіб), що становить 198480 гривень.

Посилається на те, що лише обрання запобіжного заходу у вигляді застави зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, ступінь його тяжкості, наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки.

Слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, однак прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж особисте зобов`язання для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Докази, на підтвердження цього досліджені, під час розгляду клопотання слідчого.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, є неспроможними.

У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року Суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі "Доронін проти України", Осипенко проти України", Харченко проти України").
Отже, слідчий суддя, у відповідності до вимог ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, обґрунтовано дійшов висновку, що під час розгляду клопотання слідчого прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж особисте зобов`язання для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та законним.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що застава є єдиним достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, а слідчий суддя безпідставно застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Слідчим суддею були враховані усі обставини, з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які посилається сторона обвинувачення, а тому ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 08.04.2022 о 10-00год.

Судді: