Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5879/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року. Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18 липня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000295 від 27.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на транспортний засіб Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в цій частині. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що власником транспортного засобу є ОСОБА_10 , а не ОСОБА_8 , тому вказаним арештом порушено її право власності на дане майно.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 18 липня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 від 28.06.2022 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000295 від 27.06.2022 року, зокрема, на транспортний засіб Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 , навантажений 30 колодами деревини породи дуб, шляхом позбавлення власників і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати майно.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчій суддя виходив з того, що в провадженні ВП №1 Житомирського РУП знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000295 від 27.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Згідно протоколу огляду місця події від 27.06.2022 року вилучено транспортний засіб «Фольксваген» та інше майно. Постановою слідчого від 27.06.2022 року вказане майно визнано речовими доказами. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, те що транспортний засіб може бути предметом кримінального правопорушення, зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Володілець майна ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. Клопотання про відкладення розгляду не подавав.

Заслухавши доповідача, доводи представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд, при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати, в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка отримана юридичною особою.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався. Врахував, що транспортний засіб Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 та інше майно зазначене у клопотання слідчого вилучені працівниками поліції в ході огляду місця події від 27.06.2022 року та постановою слідчого від цього ж числа визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000295 від 27.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Таким чином, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, зокрема, транспортного засобу, з метою збереження речового доказу.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Проте, вважає, що підстав для позбавлення володільця майна права користування вказаним транспортним засобом не має.

Так, відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В судовому засіданні прокурор підтвердив, що з транспортним засобом ніякі слідчі дії не провадяться, він був оглянутий і знаходиться на майданчику тимчасового утримання. Ризику того, що вказане майно може бути приховано, знищено чи перетворено стороною обвинувачення не доведено, оскільки транспортний засіб оглянуто і ОСОБА_11 не є його власником.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Враховуючи, що власником даного автомобіля Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_10 , причетність якої до вказаного кримінального правопорушення не встановлена, те, що з вказаним автомобілем органами досудового розслідування слідчі дії не провадяться, але він визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає достатнім накладення арешту на транспортний засіб з забороною його відчуження та розпорядження.

Доводи апелянта про те, що власником транспортного засобу, на який накладено арешт є інша особа ОСОБА_10 , яка в даний час перебуває за кордоном, а тому підстав для арешту майна не було, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт в такому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на автомобіль «Фольксваген ЛТ» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення власника і третіх осіб права користування та слід постановити нову ухвалу в цій частині, якою залишити без задоволення клопотання слідчого про арешт автомобіля «Фольксваген ЛТ» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення власника і третіх осіб права користування.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18 липня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000295 від 27.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, скасувати в частині накладення арешту на автомобіль «Фольксваген ЛТ» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення власника і третіх осіб права користування.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна задовольнити частково.

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна, а саме : транспортного засобу «Фольксваген ЛТ» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення власника і третіх осіб права користування вказаним автомобілем залишити без задоволення.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :