Справа №705/5496/21
1-кп/705/746/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретар ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001279 від 19 листопада 2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вельськ, Архангельської області, Російська Федерація, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, не працюючого, без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.09.2021 року близько 11 год 00 хв., знаходячись на території свого домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відноси із ОСОБА_4 , з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, взяв до рук плашку з розчином для фарби та вилив дану рідину ОСОБА_4 на ноги, в той момент коли він лежав на землі, в положенні «на спині», оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, після чого підпалив сірник та кинув останньому під ноги, в результаті чого штани на ногах ОСОБА_4 загорілися. В результаті таких протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків тильної поверхні обох стегон і гомілково-ступневих суглобів які, згідно висновку експерта № 05-7-01/581 від 25.11.2021, відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надавати показання.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час допиту в суді показав, що дата, місце вчинення кримінального правопорушення відповідає дійсності. Він облив фарбою на ноги потерпілого та кинув сірника, внаслідок чого загорілися штани в які був одягнений потерпілий. Побачивши, що загорілися штани він відразу приніс відро води та вилив на ноги потерпілого. Внаслідок події потерпілий отримав опіки. Він частково відшкодував потерпілому шкоду. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке віднесене до нетяжкого злочину; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме спортивні штани синього кольору, які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_6