КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 02 червня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2022 року,

за участі:

представника власника

майна - адвоката ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору; планшет марки «Lenovo» в чохлі чорного кольору; 2 (дві) банківські картки «ПриватБанк»: № НОМЕР_1 ,№ НОМЕР_2 ; 2 банківські картки «РайфайзенБанкАваль»: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; грошові кошти, зокрема: купюра номіналом 100 гривень у кількості 5 штук; купюра номіналом 200 гривень у кількості 277 штук; купюра номіналом 500 гривень у кількості 136 штук; купюра номіналом 10 доларів США; купюра номіналом 20 доларів США у кількості 2 штук; купюра номіналом 50 доларів США у кількості 3 штук; купюра номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., мобільний телефон «iPhone ХS MAX», із забороню володіння, користування, розпорядження ними.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме:
- планшет марки «Lenovo» в чохлі чорного кольору( був у користуванні малолітньої дитини);
- грошові кошти, зокрема: купюра номіналом 100 гривень у кількості 5 штук; купюра номіналом 200 гривень у кількості 277 штук; купюра номіналом 500 гривень у кількості 136 штук; купюра номіналом 10 доларів США; купюра номіналом 20 доларів США у кількості 2 штук; купюра номіналом 50 доларів США у кількості 3 штук; купюра номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт.;
- мобільний телефон «iPhone ХS MAX»(був вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_5 ).

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_8 не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, відтак слідчий суддя безпідставно наклала арешт на вилучене під час обшуку майно.
Крім того, через арешт грошових коштів, ОСОБА_5 будучи суб`єктом підприємницької діяльності позбавлений можливості закуповувати автозапчастини та автоприладдя, що призводить до надмірного обмеження його підприємницької діяльності.
На думку представника, арештоване майно не відповідає критеріям передбачених у ст. 98 КПК України.
В судове засідання прокурор не з`явився, перед початком судового засідання на електронну адресу суду надіслав лист, в якому зазначив про неможливість прибуття в судове засідання через зайнятість в інших судових засіданнях та територіальної віддаленості, просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутність та залишити її без задоволення, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , та власника майна ОСОБА_5 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08 грудня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000320,за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді від 29 квітня 2022 року, 11 травня 2022 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 ,в ході якого вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору; планшет марки «Lenovo» в чохлі чорного кольору; 2 (дві) банківські картки «ПриватБанк»: № НОМЕР_1 ,№ НОМЕР_2 ; 2 банківські картки «РайфайзенБанкАваль»: № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; грошові кошти, зокрема: купюра номіналом 100 гривень у кількості 5 штук; купюра номіналом 200 гривень у кількості 277 штук; купюра номіналом 500 гривень у кількості 136 штук; купюра номіналом 10 доларів США; купюра номіналом 20 доларів США у кількості 2 штук; купюра номіналом 50 доларів США у кількості 3 штук; купюра номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., мобільний телефон «iPhone ХS MAX».

Постановою прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 07 лютого 2022 року вказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000320.
13 травня 2022 року прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене 11 травня 2022 року, майно.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2022 клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000320 про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз, здійснення інших дій для встановлення істини у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 07 лютого 2022 року (а.с. 49-50).

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Інші доводи, на які посилаються апелянти також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 357/3144/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Справа № 11сс/824/2224/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК