справа № 401/1431/22

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2022 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Олександрія Кіровоградської області, українця, з середньою освітою, громадянин України, не одружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимості не має,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти власності, за таких обставин.
Так, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року на 30 діб.
Відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на 90 діб.
10 червня 2022 року, близько 17 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Маркет», розташованого по вулиці Центральній село Григорівка Олександрійського району Кіровоградської області, вирішив розрахуватись за продукти харчування за допомогою банківської картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , та перебувала у його користуванні з дозволу останньої, проте через відсутність на картці потрібної суми для оплати товару, транзакція не відбулась.
При цьому, діючи з корисливих мотивів з метою таємного викрадення грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , переконавшись, що про його протиправні дії є таємними, за допомогою мобільного додатку «Приват24», з планшету марки «Самсунг» моделі «SMT 210» ввів пароль від особистого кабінету ОСОБА_7 , який став йому відомий під час спільного мешкання з останньою, зайшов до її особистого кабінету, звідки таємно перевів грошові кошти в розмірі 1500 гривень з банківської картки, емітованої емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , та перевів їх на банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , та перебувала у його користуванні з дозволу останньої. У такий спосіб ОСОБА_5 викрав грошові кошти в сумі 1500 грн., які на праві власності належать ОСОБА_7 , викраденими грошовими коштами розпорядився на свій власний розсуд спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.
Дії ОСОБА_5 органом обвинувачення кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
30 червня 2022 між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю його захисника, адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно угоди ОСОБА_5 беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди судом ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду на вказаних в ній умовах.
Угода містить наслідки її укладення та невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Суд враховує, що потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду прокурору на укладення ними угоди, яка долучена до матеріалів справи.
З вказаної письмової заяви потерпілої ОСОБА_7 видно, що вона ознайомилася з проектом угоди про визнання винуватості, заперечень та зауважень до неї не має. Просить розглянути вказану угоду про визнання винуватості без її участі в судовому засіданні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подав суду письмову розписку потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона отримала від нього грошову кошти в сумі 1500 грн., а тому претензій до нього не має.
Суд враховує, що шкода матеріального характеру від даного кримінального правопорушення потерпілій повністю відшкодована.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1- 4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_4 та прокурор в судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити винуватому, узгоджене сторонами кримінального провадження покарання.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 судимості не має, завдану майнову шкоду повністю відшкодував, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, добровільне відшкодування збитку, та активне сприяння у розкритті злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Суд враховує, що потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду прокурору на укладення ними угоди, яка долучена до матеріалів справи.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення винуватому узгодженого виду та міри покарання.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 30 червня 2022 між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю його захисника, адвоката ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.4 ст.185 КК України на підставі якої призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.
В силу ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ у справі планшет марки «Самсунг» моделі «SMT 210», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , залишити йому за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом