Справа № 186/196/22
Провадження № 1-кс/0186/109/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2022 року м.Першотравенськ.
Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2
з участю:
прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 30 січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку в лікаря нарколога неперебуваючого, перебуваючого на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість, значне порушення поведінки, раніше судимого:
- 19 листопада 2019 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75, ст.104 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки;
- 10 червня 2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.75, ст.104 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

ВСТАНОВИЛА:

13 червня 2022 року слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000011, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи непогашену в установленому законом порядку судимість за злочини проти власності, повторно вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.
Так, 29 січня 2022 року в період часу з 14:00 по 21:00 годину ОСОБА_6 перебував у будинку за місцем проживання свого знайомого - ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 .
У цей час та в указаному місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A02», чорного кольору.
Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, у період часу з 20:00 по 21:00 годину 29 січня 2022 року, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що поряд з ним нікого не було, шляхом вільного доступу, самовільно взяв мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A02», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, обернувши його у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому - ОСОБА_8 , матеріального збитку на суму 2 788,07 гривень.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 кваліфікується по ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Підозра ОСОБА_6 у скоєнні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Першотравенська МЛ» з діагнозом: легка розумова відсталість, значне порушення поведінки, 25 травня 2022 року підозрюваному ОСОБА_6 , було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №194 від 26 травня 2022 року ОСОБА_6 на хронічне душевне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість з поведінковими розладами. За своїм психічним станом в той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових медичних заходів не потребує.
11 червня 2022 року було проведено слідчий експеримент з участю підозрюваного, де останній відтворив події вчиненого кримінального правопорушення.
Підозрюваний систематично ігнорує виклики слідчого, про що свідчать відповідні рапорти.
Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи у вільному пересуванні, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як офіційно не працевлаштований, власне житло відсутнє, за місцем реєстрації не проживає, не має стійких соціальних зав`язків, а саме: на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний особисто знайомий з потерпілим та свідками, допитаними в ході розслідування кримінального провадження, та, знаючи про місце їх проживання, у випадку можливості вільного пересування може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний не працює, у нього відсутній постійний заробіток, раніше притягувався до кримінальної відповідальності по ст.185 КК України, вчинив кримінальне правопорушення проти власності у період іспитового строку, тому з метою власного збагачення, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
10 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам.
Просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 28 днів.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній зазначив, що ризики на даний час не актуальні, вони повинні існувати, з моменту вчинення злочину пройшло півроку, Малишев нікуди не виїхав, може своєчасно і не з`являвся до слідчого, запізнювався, з потерпілим вони друзі, з кінця січня 2022 року не вчинив жодного злочину.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що в силу вимог ст.ст.177 та 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа, вірогідно, вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Так, на наявність підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину вказують наступні докази, долучені до клопотання: заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 29 січня 2022 року, згідно якої 29 січня 2022 року, в період часу з 20:00 по 21:00 годину, невстановлена особа за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, викрала його мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A02» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , яка зазначила, що 29 січня 2022 року, за проханням ОСОБА_6 , вона заклала мобільний телефон марки «Samsung» до ломбарду «Економ», що розташований за адресою: вул.Шкільна, буд.27, м.Першотравенська, Дніпропетровської області за 600 гривень; висновок експерта від 08 лютого 2022 року №СЕ-19/104-22/3980-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A02» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , модель SM-A022GZKBSEK, на момент вчинення кримінального правопорушення могла складати 2 788,07 гривень; договор фінансового кредиту та закладу майна №10.1215 від 29 січня 2022 року, відповідно до якого 29 січня 2022 року ОСОБА_9 заклала телефон марки «Samsung Galaxy A02»; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , яка працює касиром у відділенні ПТ «Економ Ломбард «Добродькін О.М. та компанія», та вказала, що 29 січня 2022 року перебувала на зміні у ломбарді за адресою: АДРЕСА_4 , від імені ломбарду заключала договір із ОСОБА_9 щодо застави телефону марки «Samsung A02», який цього ж дня на оцінку їй приносив хлопець, що представився ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 матері потерпілого, яка повідомила, що у ОСОБА_7 був телефон марки «Samsung Galaxy A02», чорного кольору», який у нього викрали 29 січня 2022 року, поки син перебував із нею; протокол допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 02 лютого 2022 року купив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A02», чорного кольору у ОСОБА_9 , який потім добровільно видав працівникам поліції; протокол огляду мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A02» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , модель SM-A022GZKBSEK; протокол пред`явлення речей для впізнання, який засвідчує, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав власний телефон марки «Samsung Galaxy A02» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; протокол пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнала на фото ОСОБА_6 , який 29 січня 2022 року, приблизно о 21:00 годині, надав до «Економ ломбарду» телефон марки «Samsung Galaxy A02» для оцінки вартості та хотів його закласти; протокол проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_7 , де відтворено події вчиненого кримінального правопорушення; протокол пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнала на фото ОСОБА_6 , який просив її закласти до ломбарду телефон марки «Samsung Galaxy A02».
Допитаний в якості підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , визнав свою вину в повному обсязі.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 , перебуває на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Першотравенська МЛ» з діагнозом: легка розумова відсталість, значне порушення поведінки, 25 травня 2022 року підозрюваному було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, згідно висновку судово-психіатричного експерта №194 від 26 травня 2022 року ОСОБА_6 на хронічне душевне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість з поведінковими розладами. За своїм психічним станом в той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових медичних заходів не потребує.
11 червня 2022 року було проведено слідчий експеримент з участю підозрюваного, де останній відтворив події вчиненого кримінального правопорушення.
З огляду на викладене ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.
На переконання слідчого судді, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Що стосується встановлених слідчим ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи у вільному пересуванні, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як офіційно не працевлаштований, власне житло відсутнє, за місцем реєстрації не проживає, не має стійких соціальних зав`язків, а саме: на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний особисто знайомий з потерпілим та свідками, допитаними в ході розслідування кримінального провадження, та, знаючи про місце їх проживання, у випадку можливості вільного пересування може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний не працює, у нього відсутній постійний заробіток, раніше притягувався до кримінальної відповідальності по ст.185 КК України, вчинив кримінальне правопорушення проти власності у період іспитового строку, тому з метою власного збагачення, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Повідомлення про підозру підозрюваному вручене 10 травня 2022 року.

Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини його вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, не працює, не має осіб, які б перебували на його утриманні, відсутність стійких соціальних зв`язків на території м.Першотравенська, Дніпропетровської області, схильність до вчинення злочинів з корисливих мотивів.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину в період іспитового строку за попереднім вироком суду, офіційно не працює та не має засобів для існування, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства, чи який спричинив загибель людини.
Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Такою сумою застави суд визначає п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 12 405 гривень, який не є завідомо непомірним для нього, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється в скоєнні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, в період іспитового строку за попереднім вироком суду, не працює, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові злочини з корисливих мотивів, незаконно впливати на потерпілого та свідків, з якими особисто знайомий, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 28 дні, в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186,187, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 30 січня 2022 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 28 (двадцять вісім) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з 12 години 20 хвилин 13 червня 2022 року по 12 годину 20 хвилин 10 липня 2022 року включно.
Взяти під варту в залі суду.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 12 405 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись із м.Першотравенська, Дніпропетровської області, за місцем проживання: по АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора та суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «13» червня 2022 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_6 .