Справа № 146/1382/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2022 р. смт.Томашпіль

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000091 від 16 вересня 2021 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комаргород, Томашпільського району Вінницької області, українки, громадянки України, на утриманні має одну неповнолітню дитину, освіта середня, потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом, особою з інвалідністю та учасником АТО не являється, одруженої, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 14 вересня 2021 року біля 19 години 30 хвилин перебуваючи в с.Комаргород, Тульчинського району Вінницької області, вступила у словесну суперечку із ОСОБА_5 .

У ході даної суперечки ОСОБА_4 на ґрунті особистої неприязні, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла декілька ударів кулаками своїх рук в область обличчя та декілька ударів дерев`яною палицею по спині та по голові, чим спричинила останній тілесні ушкодження у виді крововиливу волосяної частини голови, синців попереку, правого передпліччя, правого стегна, саден обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судове засідання з`явилися обвинувачена ОСОБА_4 та прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. При цьому, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Обвинувачена ОСОБА_4 клопотала про закриття кримінального провадження в зв`язку з неодноразовою неявкою потерпілої в судові засідання, що фактично, прирівнюється до її відмови від обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття даного кримінального провадження.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, прийшов до такого висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 не була присутня в жодному судовому засіданні у період з 19.11.2021 року по 05.04.2022 року.

Так, зокрема ОСОБА_5 була повідомлена про виклик в судове засідання 19.11.2021 року, що підтверджується розпискою від 11.11.2021 року. Також повідомлення про виклик в судове засідання 17.12.2021 року вручено особисто потерпілій 29.11.2021 року, що відповідає приписам ст. 135 КПК України та свідчить про належне повідомлення ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи.

Одна з повісток що направлені на відому адресу потерпілої, повернулись до суду без вручення адресату з відміткою «не проживає».

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, розпочато слідчим за заявою потерпілої, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France / Series A N 253- В).

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), в частині того, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

Частина 6 ст. 340 КПК України регламентує, що повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням..

Суд вважає встановленим той факт, що потерпіла протягом тривалого часу була обізнана про те, що судом розглядається кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, в якому вона визнана потерпілою, була ознайомлена з правами та обов`язками потерпілого, однак свідомо нехтує своїми процесуальними обов`язками, не цікавиться процесом розгляду справи судом, не вживає будь-яких заходів щодо активної участі в судових засідання, а також не подає клопотання про розгляд справи без її участі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки дане кримінальне провадження є приватним, а потерпіла більше ніж два рази без поважних причин не з`явилася у судові засідання, відмовившись таким чином від обвинувачення, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 314, 477 КПК України,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи діб до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_1