Провадження № 1-кс/761/211/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016,

ВСТАНОВИЛА:

04 листопада 2021 року адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, 01.11.2017 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001125 від 26.04.2016, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 364-1, ч.1 ст. 364-1, ч.2 ст. 367 КК України, та накладено арешт на майно, зокрема, на Земельну ділянку, площа (га): 0.9101, за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер: :06:014:0002, власник станом на 26.09.2017 відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 98547132 від 26.09.2017: ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

Представник власника майна стверджує, що 30.09.2021 року Державним підприємством «СЕТАМ» були проведені електронні торги щодо продажу нерухомого майна, а саме: - земельної ділянки площею 0,9101 га, реєстраційний номер 4, кадастровий номер :06:014:0002 за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Білогородка, яка належить ОСОБА_6 .

Реалізація земельної діяльності проводилася в межах виконавчого провадження №62498602 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 28.08.2014 року, укладеним між ОСОБА_6 та Національним банком України на забезпечення погашення заборгованості ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК».

Переможцем торгів визнано ОСОБА_4 (надалі - Заявник та/або ОСОБА_4 ), згідно протоколу торгів №555256 від 30.09.2021 року та складено Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №62498602/1 від 21.10.2021 року.

Також адвокат ОСОБА_3 вказує, що з метою задоволення своїх вимог кредитора, Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.08.2018 року у справі №369/3569/17 було задоволено позовну заяву Національного банку України до ОСОБА_6 , 3-я особа ПАТ «Дельта Банк» та звернено стягнення на предмет іпотеки на користь Національного банку України, в тому числі, зазначену спірну земельну ділянку, яка в подальшому була придбана ОСОБА_4 на електронних торгах ДП «СЕТАМ».

Враховуючи все зазначене вище, представник власника майна вважає, що оскільки, Національним банком України, в порядку пріоритету, було звернено стягнення та в подальшому реалізовано на електронних торгах ДП «СЕТАМ» спірну земельну ділянку, вона не може бути використана в якості додаткового покарання вигляді конфіскації в кримінальному провадженні № 0001125, а відтак, в арешті цієї земельної ділянки відпала потреба.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів викладених у ній та просив задовольнити.

Слідчий у кримінальному провадженні №0001125 від 26.04.2016 в судове засідання не з`явився, був повідомлений заздалегідь, належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали дослідивши матеріали судового провадження 1-кс/761/42632/2017 в 4-х томах, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що 01.11.2017 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу, якою накладено арешт на майно, зокрема, на Земельну ділянку, площа (га): 0.9101, за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Білогородка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4, кадастровий номер: :06:014:0002, власник станом на 26.09.2017 відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 98547132 від 26.09.2017: ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:014:0002 накладався з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Разом з тим, за наслідками проведених прилюдних торгів щодо реалізації вищевказаної земельної ділянки, ОСОБА_4 було придбано земельну ділянку за ціною 640225,04 грн., про що складено акт № 62498602/1 державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки, складеного державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_7 21 жовтня 2021 року.

Отже, як вбачається з наданих суду документів на даний час власником арештованого майна є ОСОБА_4 , який не має жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Також, слідчий суддя звертає увагу й на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником власника майна доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 364-1, ч.1 ст. 364-1, ч.2 ст. 367 КК України, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016, частково, а саме на:

земельну ділянку площею 0, 9101 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, кадастровий номер :06:014:0002 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1