У Х В А Л А
іменем України

19 березня 2022 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
старшого слідчого ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, знятий з місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше не судимий,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

19.03.2022 старший слідчий СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, за наступних обставин: 16.03.2022 приблизно о 13:00 годині ОСОБА_5 перебував у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпивали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, того ж дня та часу, ОСОБА_5 , суб`єктивно усвідомлюючи небезпеку та протиправність свого умислу, діючи агресивно, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , узяв до рук кухонний ніж, після чого повалив ОСОБА_7 на диван та наніс йому не менше двох ударів ножем в область тулубу.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 , згідно медичної довідки судово-медичного експерта відповідно до експертизи № 12-17/68-Змт/22 від 18.03.2022, спричинено: різані поранення грудної клітини та живота з ушкодженням нижньої долі лівої легені та верхнього відділу тонкого кишечнику, що ускладнилось розвитком геморолігчного шоку та настанням смерті потерпілого на місці події.
Виконавши всі дії, направлені на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 припинив наносити удари та з місця події втік.
18.03.2022 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України
19.03.2022 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні, злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку слідчого, є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.
З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів підозри у вчиненні злочину, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутності міцних соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, вважав, що запобіжний захід щодо ОСОБА_5 необхідно обрати у виді тримання під вартою.
На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0000104 від 18.03.2022; повідомлення про підозру від 19.03.2022; письмових доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, зокрема, протоколу огляду місця події від 18.03.2022, проведеного на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено труп ОСОБА_7 та труп ОСОБА_8 із ознаками насильницької смерті, ніж із слідами РБК, сліди РБК, слід взуття, зафіксовано слідову картину, яка має ознаки слідів боротьби; довідки до експертизи № 12-17/68-Змт/22 від 18.03.2022, згідно якої у потерпілого ОСОБА_7 різані поранення грудної клітини та живота з ушкодженням нижньої долі лівої легені та верхнього відділу тонкого кишечнику, що ускладнилось розвитком геморолігчного шоку; протоколів огляду місця події від 18.03.2022 за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено черевики із слідами РБК, а також із протектором, малюнок якого схожий на виявлений на місці події слід; протоколу затримання в порядку ст. 208 КК України ОСОБА_5 від 18.03.2022 та протоколу його допиту в якості підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 наполягали на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у злочині, передбаченому частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час судового розгляду заперечував проти клопотання мотивуючи тим, що умисного вбивства не вчиняв. Водночас, у цілому і не заперечував фактичних обставин, викладених у повідомленні про підозру.
Захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах підозрюваного, просив відмовити у клопотанні слідчого та розглянути можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.
Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який спричинив незворотні наслідки у виді смерті людини, за вчинення якого, у разі визнання винуватим за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що свідчить про можливість застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою.
Суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, у поєднанні з відомостями про його спосіб життя, а саме, зловживання спиртними напоями, відсутність реєстрації місця проживання, вказують на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на наявність одного з ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність одного з ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, та підтвердженому під час його судового розгляду.
Доводи сторони захисту про можливість застосування домашнього арешту відхиляються з огляду на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про житло, яке є власністю підозрюваного, або є його зареєстрованим місцем проживання. Також, в матеріалах провадження відсутні відомості про згоду власника житла на перебування підозрюваного в цьому житлі під домашнім арештом.
Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.
Відповідно до частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою - задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

3. Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з 18 березня 2022 року по 16 травня 2022 року, але в межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1