Справа № 456/3893/21
Провадження № 1-кп/456/152/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 19.05.2021, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 02.06.2020 звільненого по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 13.05.2021 о 21 год. 32 хв., перебуваючи на АДРЕСА_3 , побачив біля під`їзду на тротуарі жіночу сумочку чорного кольору, яка належала ОСОБА_6 , та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки.
В подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, повторно, таємно викрав жіночу сумку потерпілої чорного кольору із шкірзамінника вартістю 200 грн, в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8A» об`ємом оперативної пам`яті 4 ГБ та вбудованої пам`яті 64 ГБ вартістю 2520 грн з одним стартовим пакетом мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_1 вартістю 45 грн, на рахунку якого грошових коштів не було та який був у чохлі для мобільного телефону, сумісного з мобільним телефоном марки «Xiaomi», вартістю 66 грн 67 коп. Надалі, утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_4 залишив місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2831,67 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 14.05.2021 близько 05 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на внутрішньому подвір`ї магазину Кнайпа», що по АДРЕСА_4 , побачив на землі рюкзак, що належав ОСОБА_7 , який лежав поруч без свідомості, та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, повторно, умисно, таємно викрав матерчатий рюкзак чорного кольору ОСОБА_7 вартістю 300 грн, в якому знаходились мобільний телефон марки «Huawei» моделі «TIT-U02» серії «Y6 Pro» вартістю 640 грн з одним стартовим пакетом мобільного оператора «Водафон» + 82 вартістю 45 грн, болгарка марки «Деволт» вартістю 2000 грн, набір викруток в кількості 5 шт. вартістю 200 грн, металева рулетка вартістю 70 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 знаходиться без свідомості, зняв в останнього з лівої руки чоловічий металевий механічний наручний годинник сірого кольору з металевим ремінцем сірого кольору вартістю 2800 грн, а також зняв з безіменного пальця правої руки обручку, виготовлену із золота, вагою 3 г вартістю 3000 грн. Надалі, утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_4 залишив місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 9055 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, про те, що 13.05.2021 близько 21 год. 30 хв. на вул. Богдана Лепкого в м. Стрию викрав жіночу сумку потерпілої ОСОБА_6 , в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi», який повернуто потерпілій. Суму викраденого не оспорює. Крім того, 14.05.2021 близько 05 год. біля магазину Кнайпа», що по вул. Нижанківського в м. Стрию, побачив чоловіка, який лежав на землі, вирішив, що він п`яний, а тому викрав його рюкзак, що знаходився поруч з ним, та зняв з руки механічний годинник, а з пальця правої руки золотий перстень. Мобільний телефон марки «Huawei», який знаходився в рюкзаку, забрав з собою, а решту викраденого, годинник і перстень, кинув у рюкзак, який заховав десь поблизу церкви, точного місця зараз не пригадує. Наступного дня, повернувшись за рюкзаком, його не знайшов. Мабуть, хтось його забрав. Викрадений мобільний телефон добровільно видав працівникам поліції. Щиро розкаюється у вчиненому. Зобов`язується відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. При призначенні покарання покладаються на думку суду.
Потерпіла ОСОБА_9 судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Стосовно міри покарання підтримує думку прокурора.

Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні стосовно міри покарання підтримав думку потерпілої, зазначив, що з викраденого у ОСОБА_7 майна потерпілій повернуто тільки мобільний телефон, заподіяна обвинуваченим матеріальна шкода ним не відшкодована.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю.
Отримавши показання ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, тому кваліфікація дій обвинуваченого зач. 2 ст. 185 КК України є вірною.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчинених ним кримінальних правопорушеннях, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень та їх мотиви, поведінку обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, неодружений, не працює, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, перебуває на обліку в КНП «Стрийська ЦМЛ», каб. «Довіра» з діагнозом: віл-інфекція II клін. стадія, хронічний гепатит «С»; посередньо характеризується за місцем реєстрації; обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, так як такий вид покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 65 КК України буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчих експертиз у розмірі 2402,68 грн.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.05.2021 та 04.06.2021.
Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8A», переданий на зберігання законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , залишити у власності ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Huawei», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити в її власності; два диски з відеофайлами залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1