Справа № 487/6242/21
Провадження № 1-і/487/12/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

20.06.2022 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів підтримала, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, направленого проти життя та здоров`я людини, із застосуванням вогнепальної зброї, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, може незаконно впливати на потерпілу, яка допитана та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з метою зміни їх показів, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи те, що обвинувачений є неповнолітнім, але на даний час йому також пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тому може продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, обвинувачений веде стійку антисоціальну поведінку, не працює, тобто немає легальних джерел доходу та відсутність стійких соціальних зв`язків. Вищевказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та вважав доцільним змінити обвинуваченому запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначивши, що прокурором не доведено існування ризиків та не підтверджено жодними доказами, прокурор лише посилається на тяжкість пред`явленого обвинувачення, проте лише тяжкість обвинувачення не може бути єдиною підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи, що обвинувачений більше року перебуває під вартою. ОСОБА_4 надавав покази в судовому засіданні, які повністю підтверджуються доказами, зібраними під час досудового розслідування. Відсутній ризик впливу на потерпілу та свідків, оскільки потерпіла була вже допитана в судовому засіданні та показала, що ОСОБА_4 не вбивав її чоловіка. Покази свідка ОСОБА_6 слід ставити під сумнів, оскільки останній не з`являється до суду та під час досудового розслідування показав, що разом із ОСОБА_8 вчиняв злочин. Відсутній ризик ухилення обвинуваченого від суду, оскільки він бажає захищати країну або влаштуватися на роботу, щоб утримувати свою мати, яка має тяжкі захворювання, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько. Згідно довідки ФОП ОСОБА_9 вказаний підприємець у разі звернення до нього обвинуваченого зможе його офіційно працевлаштувати. Дійсно в Центральному районному суді м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні йому не обирався, але він не ухиляється від явки до суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що не має наміру ухилятися від суду, йому потрібно працювати, щоб утримувати свою мати, оскільки батько помер, мати працює, але потребує допомоги. До взяття його під варту він проживав разом із батьками, навчався у Миколаївському професійному ліцеї, не працював, у нього є брати, яки проживають в Чечні.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування слідчим суддею обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено під час досудового розслідування так і під час судового розгляду кримінального провадження.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого 26.06.2022 закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України перевірялась під час вирішення питання слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинення нових кримінальних правопорушень, не зменшилися та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого проти життя та здоров`я людини, із застосуванням вогнепальної зброї, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, тому може ухилятися від суду, з метою уникнення покарання, що доводить обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 обізнаний про місце проживання свідків, а тому матиме змогу здійснювати на них вплив, враховуючи, що дані особи не допитані судом, з метою надання суду показів, які його виправдовують, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на теперішній час також притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КК України, не працює, тобто не має стабільного офіційного джерела доходу, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення інших кримінальних правопорушень.

Посилання обвинуваченого та його захисника на те, що обвинувачений зможе офіційно працевлаштувати, не спростовують наявність ризиків, визначених при обрані запобіжного заходу. При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений, до обрання йому запобіжного заходу, проживав разом із батьками, проте вказана обставина не може бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки, оскільки факт спільного проживання з батьками не перешкоджав обвинуваченому вести такий спосіб життя, який в подальшому призвів до його обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Отже, суд погоджується з доводами прокурора щодо неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, наведені строною обвинувачення ризики є дійсними та триваючими, суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21.08.2022 включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів до 21.08.2022 включно.
Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 24.06.2022 о 11:30 години.