СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2759/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про визнання затримання ОСОБА_5 незаконним,-
встановив:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою про визнання його затримання незаконним.
Скарга обґрунтована тим, що 30.08.2022 було затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за його місцем мешкання: АДРЕСА_1 одразу після проведення в зазначеній квартирі санкціонованого обшуку. 31.08.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України у скоєнні кримінального правопрушення ще 16.08.2022 року. Проте таке затримання, на думку захисника, є незаконним, оскільки на момент затримання ОСОБА_5 були відсутні такі обов"язкові умови, передбачені ст.208 КПК України, як "безпосередньо після вчинення злочину" і "щойно вчинила злочин", також в протоколі затримання не наведено переконливих та достатніх даних на обгрунтування затримання ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 скаргу підтримав із наведених у ній підстав.
Прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив, зазначивши, що ОСОБА_5 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України, на законних підставах. На даний час ОСОБА_5 пред"явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 КК України.
Заслухавши захисника та прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.
Відповідно до ч.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання.
Крім того, за приписами ст. 206 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.
Слідчим суддею встановлено, що 12.07.2022 СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві внесено до ЄРДР відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за фактом того, що до Святошинського УП ГУНП у м.Києві надійшов рапорт оперуповноваженого СКП ВП " 2 Святошинського УП ГУНП у м.Києві про те, що за оперативною інформацією на території Святошинського району м.Києва громадянин ОСОБА_6 та громадянин ОСОБА_7 займаються збутом наркотичної речовини "Метадон".
30.08.2022 о 17 год. 20 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_5 .
Як вбачається із протоколу затримання, складеного слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , він складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України.
Крім того, протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК України, а також у ньому зафіксовано факт його підписання ОСОБА_5 .
Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу захисником не доведено та слідчим суддею не встановлено.
При цьому слідчий суддя враховує, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не надає чіткого визначення поняття «безпосередньо після вчинення злочину», водночас, з текстуального тлумачення даного терміну можна зробити висновок, що затримання на підставі вказаної статті має бути результатом оцінки уповноваженим співробітником оперативного підрозділу сукупності певних ознак, отриманих в результаті проведення безперервних оперативних дій, що дають підстави запідозрити особу у вчиненні злочину, після спливу незначного проміжку часу.
Таким чином, із урахуванням того, що мав місце факт проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи захисника у цій частині.
Згідно із ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Даний строк надається для виконання всіх процесуальних дій, пов`язаних із затриманням, та встановлення фактичних даних причетності затриманої особи до вчиненого злочину.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Як встановлено слідчим суддею із наданих прокурором доказів, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підозра складена 31.08.2022 року о 13 год. 15 хв.
Таким чином, із урахуванням того, що затримання ОСОБА_5 відбулося 30.08.2022 о 17 год. 20 хв., підозра останньому вручена в межах строку, визначеного ч.2 ст. 278 КПК України.
З огляду на наведене, слідчий суддя критично оцінює доводи захисника, наведені в обґрунтування скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що порушень норм КПК України при затриманні ОСОБА_5 слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві допущено не було, а прокурором в повному обсязі доведені обставини, визначені ч. 5 ст. 206 КПК України, у зв`язку з чим скарга на незаконне затримання є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись вимогами ст.ст. 206-213, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про визнання затримання ОСОБА_5 незаконним - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали складено та оголошено 16.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1