ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 317/3499/19
провадження № 51-1358км22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника

ОСОБА_8 на вирок Запорізького апеляційного суду від 03 лютого 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001130, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Широке, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 10 липня 2019 року за

ч. 1 ст. 125 КК до 510 грн штрафу,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 07 травня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК.
Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_7 у доход держави 1884, 12 грн процесуальних витрат.
Місцевий суд визнав винуватим та засудив ОСОБА_7 у незаконному придбанні, виготовлені та зберіганні без мети збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах за таких обставин.
У вересні 2019 року ОСОБА_7 у посадці поблизу с. Миколай-Поле зірвав декілька кущів рослин коноплі, які приніс до місця свого проживання

( АДРЕСА_1 ), де відокремив листя коноплі від стебел, висушив, перетер та зберігав до їх виявлення та вилучення 10 жовтня 2019 року працівниками поліції під час обшуку.
Згідно з висновком експерта, вилучена під час обшуку у ОСОБА_7 речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого заборонений каннабісом, загальною вагою 2652, 388 гр.
Запорізький апеляційний суд 03 лютого 2022 року частково задовольнив апеляційну скаргу прокурора, вирок місцевого суду скасував та ухвалив новий вирок, яким визнав винуватим ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК та призначив йому покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна. У решті вирок щодо ОСОБА_7 залишив без зміни.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх вимог, посилаючись на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК, зазначає, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку стосовно наявності в діях засудженого умислу на збут наркотичного засобу. На думку захисника, наявні у справі докази свідчать про те, що

ОСОБА_7 придбав, виготовляв та зберігав наркотичні засоби саме для власного вживання, а лише їх кількість та спосіб упакування і розфасування не може бути підставою для кваліфікації його дій за ст. 307 КК. Стверджує, що апеляційний суд під час перегляду справи порушив вимоги статей 23, 404 КПК, оскільки не в повному обсязі дослідив докази, не дав їм належної оцінки, а своє рішення щодо наявності мети збуту в ОСОБА_7 , у порушення вимог ст. 374 КПК, не мотивував. Вважає вирок апеляційного суду таким, що не відповідає вимогам статей 370, 420 КПК.
У запереченні на касаційну скаргу захисника, прокурор просив залишити її без задоволення, а вирок апеляційного суду без зміни.
Позиції учасників судового провадження
Засуджений та захисник підтримали доводи касаційної скарги.
Прокурор вважала, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_7 має бути залишений без зміни.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
При цьому, за правилами ч. 1 зазначеної норми,суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Таким чином, переглядаючи судові рішення, суд касаційної інстанції виходить із встановлених судовими інстанціями фактичних обставин справи.
У кримінальній справі, в якій заперечується рішення суду апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 в зазначені у вироку час та місці незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

Такий висновок, з яким у цій частині погодився і суд апеляційної інстанції, місцевий суд обґрунтував належними, допустимими та достовірними доказами, які було розглянуто в судовому засіданні й оцінено в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку згідно з вимогами ст. 94 КПК.

Місцевий суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 309 КК.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за апеляційною скаргою прокурора, дослідивши протокол обшуку та висновки експертів, дійшов висновку, що

ОСОБА_7 незаконно придбав, виготовляв та зберігав особливо небезпечні наркотичні засоби в особливо великих розмірах з метою збуту, внаслідок чого ухвалив новий вирок, кваліфікувавши його дії за ч. 3 ст. 307 КК.
Колегія суддів погоджується саме з таким правозастосуванням.
Так, розмежування складів кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 та 309 КК, відбувається за їх суб`єктивною стороною, обов`язковою ознакою якої є, відповідно, наявність або відсутність мети збуту.
Вказівка у ст. 309 КК на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбає, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє вказані дії у власних інтересах.
Водночас вчинення таких дій з метою збуту (відчуження) обумовлює їх кваліфікацію за ст. 307 КК. При цьому про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема, великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину, те, що сама особа наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх.
Отже, для вирішення питання про кваліфікацію дій особи за ст. 309 чи 307 КК, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи при здійсненні нею дій, які становлять об`єктивну сторону цих складів кримінальних правопорушень.
Як убачається з досліджених апеляційним судом протоколу обшуку та висновків експертиз, у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_7 працівниками поліції, зокрема, було виявлено та вилучено: рослини сіро-зеленого кольору;

9 зіп-пакетів, зіп-пакет з-під кави та 11 паперових згортків із сухою подрібненою речовиною рослинного походження; сухі рослини сіро-зеленого кольору та пластмасова коробка з сухою речовиною рослинного походження; два кущі рослин, які мають ознаки культивації та поливу. Вилучені рослини та речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом. Загальна маса вилученого каннабісу становить 2538,829 г у перерахунку на висушену речовину.
Надавши належну оцінку цим доказам у сукупності та взаємозв`язку з іншими, в тому числі і з показаннями засудженого стосовно придбання, виготовлення та зберігання ним наркотиків для власного вживання, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що кількість вилучених у ОСОБА_7 наркотичних засобів (більше ніж 2,5 кг) об`єктивно перевищує його потреби.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що кількість наркотичних засобів, розфасування частини з них в окремі пакетики, спосіб розфасування зіп-пакетики, паперові згортки вагою, наближеною до цілої одиниці вимірювання 0,5 г, 1 г, 2 г, 4 г, в сукупності з даними про особу ОСОБА_7 , який на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за обставин даної справи, свідчить про наявність у його діях мети збуту наркотичних засобів.
При цьому посилання в касаційній скарзі захисника на те, що ОСОБА_7 сам вживає наркотики, що під час обшуку не було виявлено обладнання, яке б могло використовуватися для зважування та підготовки наркотичних засобів для продажу, а також на наявність пристрою для куріння та використаних (порожніх) зіп-пакетиків, не спростовує висновки апеляційного суду про те, що ОСОБА_7 незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечні наркотичні засоби в особливо великих розмірах з метою збуту. Рішення апеляційного суду з цього приводу належним чином мотивоване.
Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК є правильною.
Покарання засудженому призначено відповідно до загальних засад його призначення за вчинене кримінальне правопорушення (ст. 65 КК), із застосуванням

ст. 69 КК, що відповідає визначеній ст. 50 КК меті покарання.
Апеляційний розгляд здійснено з дотриманням положень ст. 405 та ч. 3 ст. 404 КПК, а ухвалений вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 420, 370 КПК.
Відповідно до ст. 412 КПК істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено з порушеннями, зазначеними в ч. 2 вказаної статті. Таких порушень у кримінальній справі щодо ОСОБА_7 . Судом не встановлено.
Враховуючи викладене, касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Запорізького апеляційного суду від 03 лютого 2022 року щодо

ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3