справа № 691/23/20
провадження № 1-кп/691/125/22
УХВАЛА

13 липня 2022 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторона кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000361 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000361 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

11 січня 2020 року у кримінальному провадженні ухвалою суду призначено підготовче судове засідання, з викликом учасників процесу, яке не відбулося з причин систематичної неявки обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 .. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 здійснено судовий розгляд кримінального провадження. У судовому засіданні 19 травня 2021 року прокурор просив постановити ухвалу про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 та зупинення провадження до його розшуку. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук та зупинено провадження №0000361 в частині судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. 17 грудня 2021 року від прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , надійшло письмове клопотання щодо постановлення ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

13 липня 2022 року, згідно до повідомлення прокурора ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 доставлений до Городищенського районного суду Черкаської області для участі у судовому засіданні з підстав розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 13 липня 2022 року провадження у кримінальному провадженні №0000361 відновлено.

В обґрунтування клопотання, прокурор посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 , 21 серпня 2019 року близько 22 години, разом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , таємно проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , та підійшовши до метало-пластикового вікна за допомогою металевої арматури, яку відшукав на території вказаного домоволодіння, додаючи фізичних зусиль, відчинив вказане вікно та проник до середини будинку, звідки, діючи спільно з ОСОБА_4 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав належні ОСОБА_7 речі, а саме: грошові кошти в сумі 2300 гривень та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2 Core 2018 Gold», який має ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку експерта №8/831 від 06 грудня 2019 року, становить 1904 грн, після чого, залишивши будинок та територію домоволодіння, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 4204 грн.. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло. При вирішенні питання обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою просив врахувати: наявність обґрунтованої підозри; обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні №0000995; не виконання покладених обов`язків згідно ч.7 ст.42 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 , щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та запевняв суд, що буде з`являтись на виклики в судові засідання самостійно, остільки здійснює догляд за хворою дружиною, яка є, з його слів, інвалідом з дитинства. Підтверджуючих документів в розпорядження суду надати не може за відсутності таких в його користуванні.

Потерпіла ОСОБА_7 інформована про судове засідання, не прибула. Неявка потерпілої відповідно до вимог ст.325 КПК України не перешкоджає розгляду і вирішенню питання щодо обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Суд, розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку учасників процесу, враховуючи належне повідомлення потерпілої, вивчивши матеріали судового провадження, приходить до висновку про його задоволення, як обґрунтованого, в силу наступного.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що неявка обвинуваченого ОСОБА_4 до суду є систематичною, поштова кореспонденція за вказаною в обвинувальному акті адресою від обвинуваченого повертається без вручення із зазначенням причини, а саме відсутність адресата за місцем проживання, що унеможливлює проведення підготовчого судового засідання та призначення обвинувального акту до судового розгляду. Ухвалами суду від 11 лютого 2020 року та 11 червня 2020 року , 30 листопада 2021 року, 09 грудня 2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 постановлено здійснити привід. Вимоги ухвал залишились без виконання. 30 січня 2020 року обвинувачений ОСОБА_4 , був засуджений за вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до інформації Придніпровського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Черкаській області, обвинувачений ОСОБА_4 перебуває у вказаному органі на обліку та 22 березня 2021 року був оголошений в розшук Відділом кримінальної поліції Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області. Крім того, ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року обвинуваченого ОСОБА_4 судом оголошено в розшук.

Поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується. При вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу, суд, враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що стосовно нього в Городищенському районному суді Черкаського області, перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000361, більше двох років, свідомо, не прибуває у підготовчі судові засідання, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження. Суд, при розгляді клопотання прокурора враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 не виконав жодного процесуального обов`язку, визначеного ст.42 КПК України: не прибував за викликом до суду; не повідомив поважності причини неприбуття; свідомо ухилявся від участі в судових засіданнях.

Згідно правової позиції Європейського Суду з прав людини у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. У судовому засіданні встановлено, що на час розгляду клопотання 13 липня 2022 року, належного обґрунтування для обрання інших запобіжних заходів, суду не наведено, остільки на пропозицію суду надати обвинуваченому до суду документи, які обґрунтовують доцільність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не надані через їх відсутність.

Враховуючи вище викладене та обставин встановлені у судовому засіданні, суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, обставини скоєння інкримінованого йому злочину, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, є застава в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52 000 гривень, при внесенні якої обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, слід звільнити з-під варти та вважати таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави, суд вважає, що на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, а суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 331, 350, 372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000361 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Борислав Львівської області, місце реєстрації АДРЕСА_2 , місце тимчасового проживання АДРЕСА_3 - запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 10 вересня 2022 року, включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52000 (п`ятдесят дві тисячі ) гривень 00 копійок.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 під розпис з ухвалою суду.

Повідомити про прийняте рішення суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, його родичів.

Виконання ухвали суду в частині етапування обвинуваченого ОСОБА_4 до Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор» покласти на Сектор поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області.

Копію ухвали суду для виконання направити до Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор» та вручити представнику Сектора поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області і обвинуваченому ОСОБА_4 , для ознайомлення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1