Провадження № 1-кп/344/697/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Латвія, м. Даугуавпілс, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, а саме: вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2005 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 роки; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2010 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 (ч. 1 ст. 69, 70) КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 липня 2014 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 (ст. 70, 71) КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив нові умисні корисливі злочини - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, а також самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, за наступних обставин.

Так, 15 червня 2020 року близько 19год. ОСОБА_4 зайшов у житловий будинок АДРЕСА_2 , де на сходовій клітці першого поверху зазначеного будинку побачив велосипед марки «Globus 2000», фіолетового та рожевого кольорів, який був зафіксований велосипедним тросом до металевих перил. Після чого в ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного велосипеда, який належав ОСОБА_6 . Реалізуючи свій неправомірний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, користуюсь тим, що поруч нікого не було та за його діями ніхто не спостерігав, підійшов до велосипеда марки «Globus 2000», фіолетового та рожевого кольорів, вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-21/9353-ТВ від 26 серпня 2021 року становить 1067грн., та застосувавши фізичну силу, викотив його за межі території вказаного будинку, тобто таємно викрав його. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану вище суму.

Також, 30 червня 2020 року близько 21год. 40хв. ОСОБА_4 проходив повз житловий будинок АДРЕСА_2 . В цей час на даху підвального приміщення вказаного будинку ОСОБА_4 побачив мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8» ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , який знаходився без нагляду. Після чого в ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону, який знаходився у користуванні малолітньої ОСОБА_7 та належав її батьку ОСОБА_8 . Реалізуючи свій неправомірний умисел ОСОБА_4 підійшов до вказаного підвального приміщення, поряд із яким на той час гралася малолітня ОСОБА_7 , та з метою викрадення чужого майна, поклав зверху на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 свій гаманець та ключі, тим самим прикривши його. Після чого ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, користуючись тим, що малолітня ОСОБА_7 за його діями не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8» ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-21/9341-ТВ від 27 серпня 2021 року становить 3333грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану вище суму.

Крім цього, 28 червня 2020 року близько 04год 48хв. ОСОБА_4 зайшов до приміщення автозаправної станції «ОККО», яка розташована по вул. Петлюри, 14 в м. Івано-Франківськ. Перебуваючи у вказаному приміщенні ОСОБА_4 підійшов до касової зони та став очікувати продавця, який на той час був відсутній на робочому місці. Після цього ОСОБА_4 , не дочекавшись працівника автозаправної станції, направився в сторону коридору АЗС «ОККО», де розміщений туалет та службове приміщення. Перебуваючи поруч із дверима службового приміщення в ОСОБА_4 виник раптовий протиправний умисел на незаконне проникнення до вказаного приміщення з метою таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи свій неправомірний умисел, ОСОБА_4 через незачинені двері незаконно проник до службового приміщення автозаправної станції «ОККО», яке є іншим приміщенням для зберігання майна, в якому на той час нікого не було, де на робочому столі побачив мобільний телефон марки «Huawei P smart Z» ІМЕІ - НОМЕР_4 , ІМЕІ - НОМЕР_5 , чорного кольору, який належав працівнику АЗС «ОККО» ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, користуючись тим, що поруч нікого не було та за його діями ніхто не спостерігав, підійшов до столу, з якого таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei P smart Z» ІМЕІ - НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-21/3603-ТВ від 14 квітня 2021 року становить 3300грн. В подальшому, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану вище суму.

Також вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України до остаточного покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання по зазначеному вироку приєднано невідбуте покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Івано-Франківського міського суду від 26 лютого 2012 року, тобто остаточне покарання визначено у виді 5 років позбавлення волі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2019 року частково задоволено подання начальника державної установи «Райківецька виправна колонія №78», щодо ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки та застосовано наступні обмеження: заборона виходу з будинку за місцем проживання з 22год. вечора до 06год. ранку; заборона виїзду в особистих справах за межі району проживання без дозволу органів поліції; обов`язок з`являтися для реєстрації в органи поліції за місцем проживання два рази в місяць. Після встановлення адміністративного нагляду 01 лютого 2019 року ОСОБА_4 прибув до Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області для реєстрації, де його було попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Знаючи про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, будучи ознайомленим із правами та обов`язками адміністративно піднаглядних осіб, ОСОБА_4 самовільно, без повідомлення органів національної поліції, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце проживання, що по АДРЕСА_1 . Згідно з відповідями, отриманими на запити в УВП №12 м. Івано-Франківська та медичних установ міста ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі, на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не перебував, листи непрацездатності йому не видавались.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та беззастережно, суду пояснив, що 15 червня 2020 року близько 19год. по вул. Сорохтея, 16А в м. Івано-Франківськ він таємно викрав велосипед марки «Globus 2000». Крім цього, 30 червня 2020 року близько 21год. 40хв. по вул. Сорохтея, 14А в м. Івано-Франківськ з дашку підвального приміщення він таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi». Також, 28 червня 2020 року близько 04год 48хв. він зайшов до службового приміщення автозаправної станції «ОККО», що по вул. Петлюри, 14 в м. Івано-Франківськ, звідки таємно викрав мобільний телефон «Huawei». Викрадене чуже майно він продав невідомим особам, отримані кошти витратив на власні потреби. Крім цього, він, будучи повідомленим про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, порушив встановлені щодо нього правила адміністративного нагляду, а саме залишив місце проживання, що по АДРЕСА_1 та виїхав в м. Львів для пошуку роботи. У вчинених кримінальних правопорушення каявся, просив суворо його не карати, пояснив, що бажає здійснювати захист Батьківщини.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим ОСОБА_4 , який вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, кваліфікацію не заперечив. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за: ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення; ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, нетяжкими та тяжким злочинами; дані про особу винного; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; не одружений; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років (покарання відбуте повністю); а також відсутність претензій у потерпілих.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається високий рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та аналогічний рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб).

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці, потерпілих, яка викладена в їх письмових заявах, обвинуваченого, який просив суворо не карати, та захисника, яка просила застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та арешту в межах санкції ст. 395 КК України, з урахуванням вимог ст. 70 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В той же час суд зазначає, що достатніх об`єктивних та правових підстав для застосування за клопотанням сторони захисту ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, - не встановлено. При цьому суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово був судимий за вчинення злочинів проти власності.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці;

за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 19 серпня 2021 року.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 19 серпня 2021 року до дня набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 5475 (п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 55 коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

- відеозаписи із камер відеоспостереження (постанови слідчого від 20 березня 2021 року та від 27 серпня 2020 року), слід пальця руки, який поміщено в спецпакет № 3682230 (постанова слідчого від 24 вересня 2020 року), зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «Huawei P smart Z» ІМЕІ - НОМЕР_4 , ІМЕІ - НОМЕР_5 (постанова слідчого від 14 квітня 2021 року), який повернутий потерпілому ОСОБА_9 вважати йому повернутим.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_10