Справа № 697/796/22
Провадження № 1-кс/697/142/2022
У Х В А Л А
Іменем України
08 червня 2022 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача СД відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , начальника СД відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , користувачів майна щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні №0000067 від 05.06.2022 клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернувся старший дізнавач сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_7 з клопотанням про арешт майна.

У клопотанні зазначив, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000067 від 05.06.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

04.06.2022 на блок-посту № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При перевірці працівниками поліції даного автомобіля по базам даних МВС було встановлено, що даний автомобіль не зареєстрований, державні номерні знаки не були присвоєні, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль не видавалось. Після чого на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

04.06.2022 в ході проведення огляду місця події на блок-посту № НОМЕР_1 , в адміністративних межах м. Канів, Черкаської області, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що він являється волонтером ВЧ НОМЕР_4 батальйону морської піхоти ЗС України та доставляє військовослужбовцям ЗСУ гуманітарну допомогу, а саме: автомобілі, лікарські засоби, продукти харчування та інше.

Так, близько двох тижнів тому він поїхав с. Семенівка на штраф-майданчик для автомобілів, для того щоб взяти автомобіль, який там перебуває для забезпечення та комплектування транспортними засобами бійців ЗС України. Приїхавши на штраф-майданчик, він пред`явив начальнику лист з актом прийому-передачі. В листі йшлося про те, що потрібно забезпечити бійців ЗС України транспортними засобами. Так начальник, взявши лист і акт прийому-передачі, передав йому транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» д.н.з. НОМЕР_2 . В ході чого, взявши даний автомобіль, він поїхав у Переяслав-Хмельницький, де саме знаходиться станція обслуговування всіх транспортних засобів, які вони передають ЗС України. Відремонтувавши даний автомобіль, він 04.06.2022 проїжджаючи блок-пост № НОМЕР_1 , поряд з Канівською ГЕС в адміністративних межах м. Канів був зупинений. По приїзду на місце події працівники поліції попросили пред`явити технічний паспорт автомобіля та він пояснив дану ситуацію.

Після чого ОСОБА_5 пред`явив працівникам поліції копію акту передачі транспортного засобу на автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» д.н.з. НОМЕР_2 , який має ознаки підробки.

05.06.2022 вказаний вище автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, який відповідає критеріям, зазначеним у п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, із встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження є достатні підстави вважати, що вказаний вище автомобіль використовувався ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

На даний час сектором дізнання відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області встановлено, що автомобіль, який було виявлено і вилучено 04.06.2022 в ході проведення огляду місця події перебував в користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вказує та свідчить про те, що ОСОБА_5 є їхнім користувачем та розпорядником.

Тому, з метою збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на вказаний вище автомобіль необхідно накласти арешт, оскільки існують ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, та відчуження вказаного речового доказу у кримінальному провадженні.

Дізнавач СД відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , начальник СД відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 в судових засіданнях вимоги клопотання про арешт майна підтримали повністю, просили клопотання про арешт майна задовольнити.

Користувачі автомобіля ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в судових засіданнях щодо задоволення клопотання про накладення арешту на автомобіль заперечили та просили у задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, виходить з наступних мотивів.

У провадженні СД відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 05.06.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 04.06.2022 вбачається, що оглядом місця події є блок пост № 6, в адміністративних межах м. Канів, Черкаського району, Черкаської області, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .

Постановою дізнавача СД відділу поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 05.06.2022 автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, визнано речовим доказам у кримінальному провадженні №0000067 від 05.06.2022.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, дізнавач просить накласти арешт на автомобіль, який був вилучений під час огляду місця події, посилаючись на те, що такий автомобіль є речовим доказом.

З матеріалів провадження вбачається, що до ЄРДР за №0000067 від 05.06.2022 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З протоколу огляду місця події вбачається, що 04.06.2022 було вилучено транспортний засіб «Mitsubishi Carisma» д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 (а.с.6-7).

Постановою дізнавача від 05.06.2022 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом (а.с.13).

Разом з тим, диспозиція ст. 358 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.

Доводи дізнавача про те, що вищевказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні суд вважає необгрунтованими, оскільки зазначений транспортний засіб не є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Визнання транспортного засобу речовим доказом в даному кримінальному провадженні, само по собі, не може бути достатньою підставою для накладення арешту на це майно.

Також в порушення п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого не зазначено підстав та мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідного обґрунтування необхідності арешту вказаного транспортного засобу в контексті внесених в ЄРДР кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу й на те, що у вказаному вище клопотанні відсутні доводи стосовно можливого настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вищезазначене майно зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи дізнавача, що накладення арешту на транспортний засіб сприятиме здійсненню досудового розслідування не заслуговують на увагу у зв`язку з тим, що як дізнавачем у поданому клопотанні не зазначались будь-які процесуальні дії, які потрібно буде вчинити з використанням вказаного транспортного засобу.

Жодних мотивів накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, дізнавач не зазначає та яке саме доказове значення для даного кримінального провадження має вилучений транспортний засіб також не вказує.

При цьому, кримінальне провадження в якому дізнавач просить накласти арешт на майно, стосується підробки акту передачі транспортного засобу на автомобіль марки «Mitsubishi Carisma», д.н.з. НОМЕР_2 .

Яке саме відношення до такої підробки має автомобіль, вилучений під час огляду місця події, які обставини кримінального провадження ними підтверджуються, які саме експертизи з даним транспортним засобом слід провести, дізнавач не вказує.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні передбачені нормами КПК України правові підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке зазначено в клопотанні, а тому з врахуванням вищевикладених обставин, клопотання дізнавача про арешт майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 100, 117, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000067 від 05.06.2022 про накладення арешту на майно відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1