Справа 688/534/22
№ 1-кп/688/77/22
Вирок
Іменем України
15 липня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0001064 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4

26 грудня 2021 року близько 22 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , вступив у словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого умисно спричинив останньому тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, у зазначений день та час, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому з мотивів особистих неприязних відносин, знаходячись в приміщені кухні житлового будинку, умисно наніс почергово дерев`яною шваброю, електричним чайником близько двадцяти ударів по голові, обличчю, лівій половині грудної клітки, лівій кисті, обох верхніх кінцівках, лівій поперековій ділянці ОСОБА_7 , з них не менше чотирнадцять ударів по голові та обличчю, не менше двох ударів по лівій половині грудної клітки, не менше одного удару по лівій кисті, та не менше трьох ударів по обох верхніх кінцівках та лівій поперековій ділянці потерпілого ОСОБА_7 . Внаслідок указаних умисних та злочинних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток склепіння черепа в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці із забоєм головного мозку, восьми ран в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, трьох ран в тім`яно-потиличній ділянці голови, множинних переломів кісток лицевого черепа (виличної кістки зліва, стінок лівої орбіти, верхньої щелепи, вінцевого відростка лівої гілки нижньої щелепи, кісток носа), трьох ран на поверхні обличчя, синців навколо обох очей, переломів п`яти ребер (7,8,9,10,11- го) лівої половини грудної клітки з лівобічним пневмотораксом, підшкірної емфіземи та синців на поверхні грудної клітки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення; рани лівої кисті, яка відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; забоїв м`яких тканин обох верхніх кінцівок, підшкірної гематоми лівої поперекової ділянки, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у спричиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав частково. Суду дав показання, що 26 грудня 2021 року близько 21-22 год до нього прийшов ОСОБА_7 , з яким вони товаришували давно, та пригостив горілкою. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв вночі між ними виникла сварка щодо відмови Ребекевши підписати заяву ОСОБА_8 про те, що його родичі не доглядають за його батьками. Після того, як ОСОБА_9 в грубі спалив цей документ, ОСОБА_8 раптово накинувся на нього та вдарив долонею по носу, внаслідок чого почалася носова кровотеча. Коли кровотеча зупинилася, ОСОБА_8 вдруге вдарив долонею по носу та кровотеча з носу знову почалася. Він виганяв потерпілого, але той при виході з будинку наніс йому ще один удар кулаком в око та по тулубу, потім взяв фомку, яка знаходилася у кутку в коридорі та замахнувся нею та вдарив по голові неробочою частиною фомки, внаслідок чого йшла кров. Йому завадила вішалка, а тому удар був несильний. Тоді обвинувачений взяв швабру та наніс нею 2-3 рази або більше по голові потерпілого. Після першого удару потерпілий розгубився, але фомку з рук не випустив, намагався нею завдавати удари та захищатися, відходив назад та активних дій не чинив щодо нього. Потім бійка перейшла у спальню кімнату, де вони билися хаотично на дивані та обвинувачений більше 10 разів вдарив потерпілого чайником по голові та тулубу, поки він не впав на диван, а звідти на підлогу. Він хотів, щоб потерпілий випустив з рук фомку, бо боявся, що той його покалічить, оскільки сильніший за нього, займався спортом та раніше був судимий за аналогічний злочин, а у нього хвора нога. Бив потерпілого, щоб захиститися від нього, від страху не міг зупинитися. Після бійки він сховав фомку під грубку та через годину пішов до сусідки, щоб та викликала для потерпілого швидку допомогу. Категорично заперечив, що бив потерпілого фомкою. Потерпілий відмовився від госпіталізації, коли приїхала швидка допомога, претензій до нього не мав. Потім вони вдвох лежали на дивані, потім ще випивали горілку. Зранку коли приїхала дружина потерпілого, то він погодився на госпіталізацію. Всього на двох вони випили 1,250 л самогону. Кров у веранді належить йому, на фомці теж. Кров потерпілого лише у спальні. У вчиненому щиро розкаявся. Визнав цивільний позов частково, лише в частині витрат на лікування потерпілого.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви неврахування окремих доказів.
Винуватість обвинуваченого в умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який дав суду показання, що 26 грудня 2021 року в селі Судилків збирав підписи проти своїх родичів, які не доглядають батька. Близько 16 години на велосипеді приїхав до обвинуваченого, зайшов до нього і він йому підписав заяву, сиділи розмовляли близько години, конфлікту не було. Раптово відчув удар по голові позаду та втратив свідомість. Прийшов до тями в реанімації через декілька днів, нічого не пам?ятає. Цивільний позов підтримав, пояснивши, що за станом здоров?я не може працювати, забезпечувати сім?ю, переніс два оперативних втручання на голові, встановлена металева пластина на все життя, погіршився слух, зараз лікується в домашніх умовах;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка дала суду показання, що є дружиною потерпілого. 26.12.2021 чоловік перебував в селі Судилків та з 17 години вона не могла до нього додзвонитися. Близько 4-30 год її подзвонила братова ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_12 передала, що до неї прийшов ОСОБА_9 і просив викликати швидку допомогу для ОСОБА_8 . Зранку поїхала до лікарні, але їй сказали, що чоловіка не госпіталізували, а він перебуває у Ребекевши. Вона поїхала туди та застала чоловіка, який був весь у крові, запухлий, не міг розмовляти та пересуватися, важко дихав, хрипів, стогнав. Бачила кров на дивані, на стіні біля дивану, на дверях у спальню кімнату;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка дала суду показання, що вранці 27.12.2021 їздила разом з ОСОБА_10 до будинку Ребекевши в с. Судилків, шукати ОСОБА_14 . Бачила його в крові, сидів на дивані, спершись об стіну, хрипів, обличчя не було видно через кров. Ребекевша сказав, що він впав з мостику та прийшов до нього в такому стані. Бачила кров на дверях у спальню кімнату, чайник в крові, ганчірки на підлозі в кухні в крові, мокру підлогу в кухні;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка дала суду показання, що проживає по сусідству з ОСОБА_9 , 27.12.2021 він постукав до неї близько 4-5 годин ранку та попросив викликати швидку допомогу, бо хтось побив ОСОБА_8 . Бачила, що у Ребекевши була кров біля рота та носа. Вона подзвонила до родички ОСОБА_8 ОСОБА_16 , щоб перевірити, чи дійсно ОСОБА_17 немає вдома. Вони викликали швидку та поліцію та близько 5-30 год вона зустріла поліцейських та пішла разом з ними до будинку ОСОБА_9 . В будинку побачила ОСОБА_8 , який був у крові та сидів на підлозі в кімнаті, ОСОБА_9 лежав на дивані в тій же кімнаті. Близько 07 години разом з сином знову пішла до будинку Ребекевши, через вікно бачила ОСОБА_8 , який сидів за столом та не зміг відкрити їм двері, покликав ОСОБА_9 . Коли вони зайшли до хати, то декілька хвилин поговорили з ними на кухні. ОСОБА_8 був в крові, повідомив, що відмовився від госпіталізації. Після цього вона знову подзвонила до його родички і сказала, що швидка допомога його не забрала. Біля 08 години бачила машину швидкої допомоги та ОСОБА_9 повідомив їй, що ОСОБА_8 госпіталізували;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка дала суду показання, що є дружиною брата ОСОБА_10 . Близько 04 години 27.12.2021 до неї подзвонила ОСОБА_15 , яка проживає в с. Судилків і повідомила, що ОСОБА_9 просив її викликати швидку допомогу, бо у нього вдома перебуває побитий ОСОБА_19 . Вона передала це для дружини ОСОБА_8 ОСОБА_20 , яка викликала туди швидку з проханням, щоб її зустріла ОСОБА_21 . Потім ОСОБА_21 повідомила, що бачила ОСОБА_8 в крові, а ще пізніше подзвонила і сказала, що його не госпіталізували. Тоді вона знову подзвонила до ОСОБА_20 і все їй розказала;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , яка дала суду показання, що проживає в с. Судилків, в кінці грудня 2021 року близько 15 години до неї заходив ОСОБА_23 та просив підписати заяву, що дружина його брата не доглядає його батьків. Він ходив по сусідах, але ніхто цю заяву не підписував;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка дала суду показання, що в кінці грудня 2021 року як фельдшер виїжджала на виклик в с. Судилків. У будинку перебували працівники поліції та двоє чоловіків, які були у стані алкогольного сп?яніння, хворий перебував під стіною в кімнаті на ліжку, обличчя і голова були в крові, рани на голові та грудній клітці, на обличчі були симптоми окулярів крововиливи жовто-зеленого кольору, що характерно при струсу мозку, запечена кров на обличчі. При цьому хворий відмовлявся їхати до лікарні, не давав поміряти тиск. Бачила сліди крові на підлозі, сліди застілля. Оскільки законодавством не передбачено примусової госпіталізації, вона заміряла тиск, пульс, перевірила вміст цукру у крові, дала глюкозу, отримавши письмову відмову від госпіталізації, поїхала. Власник будинку казав їй, що вони побилися через жінку;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який дав суду показання, що як фельдшер виїжджав на повторний виклик в с. Судилків в кінці грудня 2021 року близько 08 години. Бачив рани, гематоми, рубані садна на голові та обличчі хворого, все було в крові. Хворий сказав, що впав. У будинку чув стійкий запах алкоголю. Доставив хворого до лікарні;

- даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями та відеозаписом до нього від 27.12.2021, згідно якого зафіксоване місце вчинення злочину будинок по АДРЕСА_1 ; вилучені наволочка, підодіяльник, покривало, рушник, стопка, швабра, електричний чайник, металевий цвяховиймач (фомка) все зі слідами крові; зафіксовані сліди крові на килимі, стіні, дверях кімнати, та взяті змиви з дверей у кімнаті, здійснено виріз килима;

- даними протоколу затримання ОСОБА_4 від 27.12.2021, відповідно до якого під час його затримання було вилучено одяг та взуття останнього зі слідами крові;

- даними протоколу медичного обстеження від 27.12.2021, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено алкогольне сп?яніння 1,72%;

- даними висновку судово-медичної експертизи №471 від 31.12.2021, з якого слідує, що у ОСОБА_4 виявлені такі тілесні ушкодження: синець на лівій щічній ділянці, садно на лобно-тім`яній ділянці голови по центру, синець та садно на бічній поверхні живота зліва. Дані тілесні ушкодження утворилися від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості;

- даними висновку судово-медичної експертизи №41 від 18.02.2022, з якого слідує, що у ОСОБА_14 виявлені такі тілесні ушкодження: а/ відкритий перелом кісток склепіння черепа в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці із забоєм головного мозку, вісім ран в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, три рани в тім`яно-потиличній ділянці голови, множинні переломи кісток лицевого черепа (виличної кістки зліва, стінок лівої орбіти, верхньої щелепи, вінцевого відростка лівої гілки нижньої щелепи, кісток носа), три рани на поверхні обличчя, синці навколо обох очей. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, чотирнадцяти ударних травмуючих дій тупих твердих предметів, могли виникнути незадовго до госпіталізації в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Поділ кожного окремо з даних тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості є недоцільним, так як вони розташовані на одній анатомічній ділянці (голові); б/ переломи п`яти ребер (7,8,9,10,11-го) лівої половини грудної клітки з лівобічним пневмотораксом, підшкірною емфіземою та синцями на поверхні грудної клітки. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, двох ударних травмуючих дій тупих твердих предметів, могли виникнути незадовго до госпіталізації в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Поділ кожного окремо з даних тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості є недоцільним, так як вони розташовані на одній анатомічній ділянці (грудній клітці); в/ рана лівої кисті. Дане тілесне ушкодження утворилося від, щонайменше, однієї ударної дії тупого твердого предмета, могло виникнути незадовго до госпіталізації в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; г/ забої м`яких тканин обох верхніх кінцівок, підшкірна гематома лівої поперекової ділянки. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, трьох ударних травмуючих дій тупих твердих предметів, могли виникнути незадовго до госпіталізації в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Всі тілесні ушкодження, що мали місце у ОСОБА_14 , ймовірно, утворилися протягом короткого часу, в швидкій послідовності одне за одним. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту або самоспричинення виключено. Тілесні ушкодження у вигляді рани на поверхні лівої кисті та забоїв м`яких тканин обох верхніх кінцівок могли утворитися при самозахисті. Під час утворення даних тілесних ушкоджень гр-н ОСОБА_26 міг перебувати в положеннях стоячи, сидячи, лежачи або близьких до них. Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень внаслідок ударів дерев`яною шваброю, електричним чайником;

- даними висновків судової імунологічної експертизи №969 та №968 від 30.12.2021 згідно яких кров ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

-даними висновків судово-імунологічних експертиз №14, №16 від 28.01.2022, №45, №46, №47, №48 від 02.02.2022, №49, №50, №51, №52, №70 від 10.02.2022, згідно яких на поверхні дерев?яної швабри, електричного чайника, склянки (стопки), на рушнику, марлевому тампоні зі змивом з поверхні дверей кімнати, покривалі, наволочці, фрагменті шерстяної тканини (килима), півковдрі (підодіяльнику), які вилучили під час проведення обшуку, на штанах та кофті, які вилучили при затриманні обвинуваченого знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А, отже, кров може належати як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що судово-медичні експертизи проводилися кваліфікованими фахівцями в судово-медичній галузі, предметом їх дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

Під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_4 умисно наніс почергово близько двадцяти ударів по голові, обличчю, лівій половині грудної клітки, лівій кисті, обох верхніх кінцівках, лівій поперековій ділянці ОСОБА_7 саме металевим цвяховиймачем (фомкою).

Так, ОСОБА_4 вказані обставини категорично заперечив, стверджуючи, що наносив удари потерпілому лише шваброю та чайником. Удари фомкою потерпілому не наносив, навпаки один удар фомкою, а саме її неробочою частиною, по голові йому наніс потерпілий.

Показання ОСОБА_4 в цій частині підтверджуються даними висновку судово-медичної експертизи №471 від 31.12.2021, в тій частині, що у нього виявлено, зокрема, тілесне ушкодження у вигляді садна овальної форми на лобно-тім`яній ділянці голови по центру.

Показання ОСОБА_4 не спростовані показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який у суді посилався на те, що обставини справи не пам?ятає. Свідків, які були б очевидцями події, немає.

Даними висновку судово-імунологічної експертизи №17 від 28.01.2022 встановлено, що при дослідженні цвяховиймача (фомки) знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А, отже, кров може належати як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_4 . Таким чином, при однаковій груповій належності крові в обвинуваченого та потерпілого, у справі не встановлено, що кров на фомці належала саме потерпілому.

За вказаних обставин, що будь-які сумніви тлумачаться на користь особи, з обвинувачення ОСОБА_4 слід виключити посилання на нанесення ним ударів металевим цвяховиймачем (фомкою), що, водночас, не впливає на кваліфікацію його дій.

Враховуючи у сукупності показання обвинуваченого щодо часу бійки нічний час, точно не пам?ятає, даних висновку судово-медичної експертизи потерпілого, який експерту вказав, що його побили близько 22 год. та експерт у висновку №41 вказав, що тяжкі тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до госпіталізації потерпілого, суд вважає, що зазначення в обвинувальному акті часу вчинення злочину близько 17 години не відповідає дійсності, а тому встановлює, що вчинення злочину мало місце 26 грудня 2021 року близько 22 год.

Показання обвинуваченого про те, що він спільно з потерпілим розпивали алкогольні напої підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_24 , яка вказала на перебування обох чоловіків у нетверезому стані та бачила сліди застілля.

Показання обвинуваченого про те, що першим наніс удар потерпілий підтверджуються виявленими у ОСОБА_4 тілесними ушкодженнями, які могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних ним експерту, за своїм характером та локалізацією підтверджують його показання щодо кількості нанесених йому тілесних ушкоджень потерпілим.

Вказані обставини суд розцінює як неправомірні дії з боку потерпілого, які сприяли виникненню шкоди. При цьому, вказана обставина не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, а лише враховується при призначенні йому покарання.

Щодо доводів сторони захисту про перевищення меж необхідної оборони, то суд їх відхиляє з огляду на таке.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну, неготовність до його відбиття, кількість та поведінку нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, що перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
Як слідує з показань обвинуваченого потерпілий наніс йому два удара долонею руки через певний проміжок часу, пізніше один удар кулаком в око і ще пізніше один несильний удар неробочою частиною фомки по голові. Тобто ці удари наносилися не в один момент, не були інтенсивними, а тому не мали характеру нападу.
Судом не встановлено такої небезпеки для ОСОБА_4 , яка б давала йому підстави для захисту шляхом застосування швабри, електричного чайника та нанесення ними ОСОБА_7 щонайменше 14-ти ударів по голові, що підтверджується також висновком судово-медичної експертизи №471 від 31.12.2021, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені легкі тілесні ушкодження; тілесних ушкоджень, характерних для самозахисту у нього не виявлено. При цьому, ОСОБА_4 не зупинився після нанесення одного удару, продовжив заподіяння тілесних ушкоджень доки потерпілий не впав.
Сукупність усіх вказаних обставин вчинення кримінального правопорушення, спосіб, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, а саме численні нанесення ударів побутовим інвентарем, яких було не менше 14-ти в голову потерпілого та не менше 2-х по тулубу, тобто виключно в життєво важливі органи, а також поведінка обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, їх взаємовідносини в цей день вказують на те, що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 спричинив потерпілому з прямим умислом.
З огляду на вищенаведене, дії ОСОБА_4 не можуть вважатися перевищенням меж необхідної оборони, характер та локалізація тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, який відступав назад та активних дій не чинив, їх кількість та особливості агресивної поведінки обвинуваченого, який, незважаючи на відсутність об`єктивної, реальної загрози з боку потерпілого, продовжував заподіювати йому тілесні ушкодження і не зупинявся, свідчать про те, що кваліфікація дій винного за ч. 1 ст. 121 КК України відповідає встановленим судом обставинам справи та є правильною.
Суд розцінює показання обвинуваченого в цій частині як спосіб захисту та намір пом?якшити покарання за скоєне.

4. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 не судимий в силу ст. 89 КК України, міцних соціальних зв?язків не має, не працює, за місцем проживання скарг на нього не надходило, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до даних висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №41 від 18.02.2022, ОСОБА_4 виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, виявляв такий і на період інкримінованого йому злочину. ОСОБА_4 на період інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої дії, керувати ними і відповідати за них, може усвідомлювати свої дії, керувати ними і на даний час, примусових заходів медичного характеру не потребує.

Надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається обставиною, яка пом`якшує покарання за умови, якщо її має бути здійснено відразу після вчинення злочину і вона може полягати у різних формах активної поведінки винного (наприклад, виклик машини швидкої медичної допомоги, доставлення до лікарні тощо).

Як слідує з показань самого обвинуваченого та свідка ОСОБА_27 , обвинувачений не відразу після вчинення злочину звернувся до сусідки, щоб та викликала швидку допомогу для потерпілого, а звернувся приблизно через декілька годин близько 4 години ранку, а тому суд не враховує, що ОСОБА_4 надав допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення ним злочину.
Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на часткове визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Таким чином, обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.

5. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним тяжким, особу винного, досудову доповідь, думку потерпілого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, поведінку потерпілого.

У п.п. 2,3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо). Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин проти життя і здоров`я людини, внаслідок якого потерпілому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння і що являє собою підвищену суспільну небезпечність, характер та спосіб його вчинення, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який шкоду потерпілому не відшкодував, наявність обтяжуючої обставини, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та відсутність щирого каяття, наявність високих ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства та поведінку потерпілого, який сприяв виникненню шкоди, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

6. Розгляд цивільного позову.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.12.2021 по 11.01.2022, з 21.02.2022 по 25.02.2022, переніс декілька оперативних втручань, в тому числі по встановленню черепної пластини, неодноразово проходив рентгенографію, на даний час лікується в домашніх умовах.
Період придбання ліків та медичних препаратів, зазначених у фіскальних чеках, співпадають з періодом проходження лікування потерпілим, а виходячи з їх виду та назв, вони могли бути використані для лікування травм, отриманих ним внаслідок злочину.
Документально підтверджені витрати на лікування потерпілого становлять 28 063,59 грн (чеки від 28.12.2021 на суму 824,80 грн, від 30.12.2021 на суму 1172,90 грн, 350,50 грн, 03.01.2022 868,79 грн, 06.01.2022 152,90 грн, 21.02.2022 320,90 грн, 22.02.2022 724,20 грн, 87,60 грн, 23.02.2022 3350 грн, 442 грн, 74 грн, квитанції від 21.02.2022 на суму 19500 грн та 195 грн) та підлягають стягненню з винної особи.

Як установлено ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, їх кількості, наслідків, тривалості його лікування, глибини і тривалості його фізичних та душевних страждань, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, ступінь впливу наслідків отриманих травм на працездатність потерпілого, терміну тривалості лікування до повного одужання та відновлення стану здоров`я, принципів розумності та справедливості і того, що моральна шкода не є способом збагачення, з урахуванням поведінки самого потерпілого, суд дійшов висновку на відшкодування моральної шкоди стягнути з винного ОСОБА_4 250 000 грн.

Враховуючи конкретні обставини справи вказана сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілого є достатньою сатисфакцією.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були підставою для обрання та продовження строку тримання під вартою, на підставі ч. 1 ст. 115 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років 6 (шість) місяців.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.12.2021 року (фактичного затримання), зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 27.12.2021 до 15.07.2022, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої здоров?ю задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 28 063,59 грн та 250 000 грн моральної шкоди, а всього 278 063 (двісті сімдесят вісім тисяч шістдесят три) грн 59 коп. В решті позову відмовити.

Речові докази, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП: зразок крові та нігті ОСОБА_4 , зразок крові потерпілого ОСОБА_7 , дерев`яну швабру, електричний чайник, скляну стопку, наволочку, цвяховиймач (фомку), рушник, марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору зовні схожої на кров, покривало синього кольору, підодіяльник синього кольору, виріз шматка килима з речовиною бурого кольору зовні схожої на кров знищити; штани темного кольору та светр, на яких наявна кров повернути ОСОБА_4 .
Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.12.2021 скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Алла ЦІДИК