Справа № 509/2486/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської обл., кримінального провадження №0000723 від 22.04.2019 року та кримінального провадження № 0000578 від 16.07.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Москва, РФ, українець за національністю, громадянин України, освіта середня, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 01 червня 2014 року Татарбунарським райсудом Одеської області за ст. 185 ч.1 КК України, 08.04.2014 року був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «А» ЗУ «Про амністії»,

в скоєні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.15.ч.3 185 ч.1;185 ч.2 КК України
учасники кримінального провадження по справі: прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 , суд, -
ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2019 року 13.00 годин ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в торгівельному контейнері АДРЕСА_2 контейнерного майданчику ТОВ «Промтоварний ринок», який перебуває в смт. Аванград Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області впевнившись, що його дії залишаються непоміченими іншим особам, шляхом вільного доступу таємно викрав грошові кошти в сумі 900 грн., які належить потерпілої ОСОБА_5 .

Але не виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 був помічений потерпілою, яка затримала останнього безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з чим ОСОБА_4 не мав можливості розпорядитися викраденим майном, тобто не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

12 липня 2021року в 12.02 годин ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в торгівельному павільйоні № 4932,5-го контейнерного майданчику ТОВ «Промтоварний ринок», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський (кол. Овідіопольський) район,селище Аванград, вулиця Базова, 20, впевнившись, що їх дії залишаються непоміченими іншими особами, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон вартістю 12 280 грн., які належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.ст.15 ч.3 185 ч.1 КК України: як незакінченому замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та пояснив, що 22 квітня 2019 року 13.00 годин він перебуваючи в торгівельному контейнері № 3100 по вулиці Синій, 2-го контейнерного майданчику ТОВ «Промтоварний ринок», на території селища Аванград, Одеського (кол. Овідіопольський) району Одеської області впевнившись, що його дії залишаються непоміченими іншими особами, шляхом вільного доступу таємно викрав грошові кошти в сумі 900 грн., але довести свої дії не зміг, так як був затриманий фізичними особами.

12 липня 2021 року в 12.02 годин він перебуваючи в торгівельному павільйоні № НОМЕР_1 , 5-го контейнерного майданчику ТОВ «Промтоварний ринок», селище Авангард впевнившись, що його дії залишаються непоміченими іншими особами, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон. Вартість майна учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Заслухавши пояснення учасників процесу та з урахуванням того, що вони не заперечують щодо визнання недоцільності доказів, щодо обставин, які ні ким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначений зміст цих обставин, та не має сумнівів у добровільності їх позиції, в зв`язку з цим суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ст. 349 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_4 намагався таємно викрасти чуже майно (крадіжка), а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ст.15 ч.3 185 ч.1 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ст. 185 ч.2 КК України.
В ході судового розгляду справи були встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
В ході судового розгляду справи обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не були встановлені.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення та запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст.12 КК України ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст.ст. 50,65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, з якої видно, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутності офіційного працевлаштування, його сімейне та матеріальне становище, а також те, що з боку обвинуваченого було здійснено щире каяття та останній активно сприяв розкриттю злочину, що суд розглядає, як обставини, які пом`якшують його покарання.
За таких обставин, суд вважає можливим назначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді арешту, в межах санкції загальної частини Кримінального Кодексу України.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у вигляді грошових коштів 900 грн., підлягає поверненню потерпілої ОСОБА_5 : - диск на якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження за 12.07.2021 року;- диск на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Обвинуваченому ОСОБА_4 під час судового розгляду не була обрана міра запобіжного заходу, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у скоєні не тяжкого злочину, та призначив покарання у вигляді арешту.
Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема не переховуватися від суду.

Суд вважає, що під час розгляду кримінальної справи, які є достатніми для переконання, що запропонований для обрання запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Міра забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не застосувалась. Процесуальні витрати не встановлені.
Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України ( ред. 2012 р.), суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочинів передбачених ст.ст.15 ч.3, 185 ч.1, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді:
-ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України арешту строком на 1 місяць;
-ст.185 ч.2 КК України - арешт строком на 3 місяці.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України по сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироку залишити останню.
Строк відбування покарання та міри запобіжного заходу ОСОБА_4 рахувати з 31 травня 2022 року з дня фактичного затримання.
Відповідно до ст.72 ч.5 КПК України зарахувати ОСОБА_4 день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Речові докази у вигляді грошових коштів 900 грн., вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 : - диск на якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження за 12.07.2021 року;- диск на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Початок відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку направити учасникам кримінального провадження. Копію вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1