Справа № 166/1051/20 Провадження №11-кп/802/328/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 343, ч.5 ст. 27, ст. 356 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 12 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він вчинив вплив на працівників правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків, та виступив пособником у скоєнні самоправства, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинив дії, правомірність яких оспорюється установою, внаслідок яких було заподіяно значну шкоду державним інтересам за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 09 жовтня 2018 року, о 18 год. 20 хв., в смт. Ратне на вул. 40 років Перемоги,51 Ратнівського району (в даний час Ковельського району) Волинської області, біля митного складу Волинської митниці ДФС, за попередньою змовою групою осіб, з метою перешкодити працівнику правоохоронного органу - головному інспектору відділу складського обліку вилученого майна Волинської митниці ДФС ОСОБА_10 , виконувати покладені Посадовою інструкцією пунктом 2.5 обов`язки по вжиттю всіх необхідних заходів щодо забезпечення збереження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються на складі митниці, а також запобіганню доступу на територію складу сторонніх осіб, наполегливо вимагав від неї прийняти незаконне рішення, повернути вилучений за складеним протоколом про порушення митних правил №6047/20500/18 від 09 жовтня 2018 року за ч.3 ст.481, ст.485 Митного кодексу України, автомобіль марки «АUDI А6» р/н НОМЕР_1 , який перебував в режимі «під митним контролем», та зберігався на території митного складу.

Коли головним інспектором відділу складського обліку вилученого майна Волинської митниці ДФС ОСОБА_10 було відмовлено в поверненні вилученого автомобіля марки «АUDI А6» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 в групі осіб, став висловлювати погрози їй та іншим присутнім працівникам митного складу, щодо знищення майна, яке зберігається на території митного складу, шляхом його спалення, став розхитувати в`їзні ворота митного складу, вимагаючи впустити його та інших осіб на режимний об`єкт.

За викликом, на місце події прибула слідчо-оперативна група Ратнівського РВ ГУНП у Волинській області в складі слідчої ОСОБА_11 , старшого оперуповноваженого СКП ОСОБА_12 , для перевірки повідомлення. На неодноразові зауваження та законні вимоги працівників слідчо-оперативної групи слідчої ОСОБА_11 , старшого оперуповноваженого СКП ОСОБА_12 не заважати в проведенні перевірки за повідомленням, та не заходити на територію митного складу Волинської митниці ДФС, ОСОБА_9 не реагував, їх проігнорував, при підтримці інших осіб, групою осіб, самовільно, застосувавши силу, відштовхнувши працівників поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , працівника Волинської митниці ОСОБА_10 , через хвіртку проник на територію митного складу на стоянку транспортних засобів, в зону митного контролю, що охороняється.

ОСОБА_9 в групі осіб перешкодив працівникам правоохоронного органу виконувати свої службові обов`язки, пошкодивши навісний замок закритих воріт, через які здійснюється в`їзд та виїзд з території митного складу, надав змогу іншим особам самовільно, незаконно, заволодіти автомобілем марки «АUDI А6» р/н НОМЕР_1 , вартістю 123977 грн., який перебував в режимі «під митним контролем», та безперешкодно виїхати ним з території митного складу, чим було заподіяно значну шкоду державним інтересам.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 12 січня 2022 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 343, ч.5 ст. 27 ст. 356 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст. 343, ч.5 ст. 27 ст. 356 КК України закрито, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Суд своє рішення мотивував тим, що стороною захисту під час судового засідання заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, на підставі вимог ст. 49 КК України та закриття провадження, обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження за такою підставою, з дня вчинення ОСОБА_9 злочинів пройшло більше двох років на даний час, а тому обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 343, ч.5 ст.27 ст. 356 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно п.1 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 12 січня 2022 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити судовий розгляд справи у суді першої інстанції.

Посилається на те, що матеріалами кримінального провадження підтверджується, що ОСОБА_9 , ухвалою Ратнівського районного суду від 11.05.2021 року, у зв`язку з неявкою до суду без поважних причин на розгляд кримінального провадження, оголошувався в розшук, а судове провадження було зупинено, та відновлено лише 22.09.2021 року. В подальшому, обвинувачений на шлях виправлення не став, не забезпечив належної процесуальної поведінки, внаслідок чого ухвалами Ратнівського районного суду від 16.12.2021 року та від 11.01.2022 року у зв`язку з неявкою до суду без поважних причин на розгляд кримінального провадження, повторно оголошувався в розшук, а судове провадження зупинялось. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_9 також ухилявся від досудового розслідування у зв`язку із чим 15.01.2020 року оголошувався в розшук. Вказаний факт відображений у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який додавався до обвинувального акту. Таким чином, вважає, що місцевим судом не наведено мотивів, з яких ним застосовано інститут звільнення від кримінальної відповідальності щодо ОСОБА_9 з огляду на наявність положення ч.2 ст. 49 КК України, якою передбачено інші строки давності, ніж ті, що передбачені ч.1 ст. 49 КК України, у разі ухилення від досудового розслідування або суду.

Водночас, звертає увагу суду, що в резолютивній частині ухвали взагалі відсутнє рішення щодо процесуальних витрат. Натомість у мотивувальній частині ухвали суд зазначив про віднесення витрат, пов`язаних із оплатою проведеної судової автотоварознавчої експертизи, у розмірі 858 грн. на рахунок держави. Однак, навіть таке рішення є незаконним та необґрунтованим із врахуванням висновків викладених у постанові Касаційного кримінального суду №342/1560/20 від 29.09.2021 року, в якій зазначено, що закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого з нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат.

Окрім того, вказує, що судом першої інстанції не вирішено питання про долю наявних речових доказів, хоча прокурором у провадженні заявлялось клопотання про надання часу для подачі суду відповідних постанов про визнання предметів речовими доказами, документів про судові витрати та характеризуючих документів щодо обвинуваченого, неможливості із цих причин прийняти кінцеве процесуальне рішення, яке судом залишено без розгляду (ухвала судом не постановлялася).

Крім того, зазначає, що ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 01.02.2019 року накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження на майно, яке вилучене 10.10.2018 року під час проведення обшуку, а саме: автомобіль «Ауді А6» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , технічний паспорт на вказаний транспортний засіб серії № НОМЕР_3 та ключ запалювання. Постановами слідчого у кримінальному провадженні вищевказані предмети визнані речовими доказами. Вказані обставини, окрім іншого, відображені в реєстрі, який є додатком до обвинувального акта та був наданий суду разом із ним. Разом з тим, зазначає, що прокурором у судовому засіданні наголошувалось на тому, що вищевказаний транспортний засіб був вилучений працівниками Волинської митниці ДФС згідно протоколу про порушення митних правил №6047/20500/18, складеного 09.10.2018 року та у подальшому поміщений на територію митного складу Волинської митниці ДФС, звідки він був протиправно вивезений ОСОБА_9 та іншими особами, у зв`язку із чим йому та іншій особі оголошено про підозру за вищевказаними статтями та обвинувальний акт скеровано до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах: прокурора, який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив апеляційну скаргу, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як встановлено апеляційним судом, на день вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому злочинів (09 жовтня 2018 року), положення ст. 12 та ст.49 КК України діяли в редакції Законів №4025-VI від 15.11.2011 року та №1183-VII від 08.04.2014 року відповідно.
На час розгляду кримінального провадження апеляційним судом, тобто станом на 07.07.2022 року, положення вказаних статей зазнали змін.
Відповідно до приписів ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальні правопорушення за вчинення яких обвинувачується ОСОБА_9 , згідно з нормами ст.12 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року ), відносяться до кримінальних проступків.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, зокрема минуло 2 (два) роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Згідно до вимог ч.2 ст. 49 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.
В даному кримінальному провадженні, після внесення змін до вказаних статей, мало місце поліпшення становища особи ОСОБА_9 порівняно із попередніми редакціями ст.12 КК України та ст.49 КК України, що були чинними на час скоєння злочинів невеликої тяжкості, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 є підстави для застосування положень ч.1 ст.5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, а саме з оскаржуваного судового рішення, 12 січня 2022 року в ході розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 343, ч.5 ст. 27 ст. 356 КК України, захисником обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 343, ч.5 ст. 27 ст. 356 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке підтримано обвинуваченим.

За змістом п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

При цьому, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилялася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затриманням. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального проступку минуло п`ять років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 , ухвалами Ратнівського районного суду від 11.05.2021 року, 16.12.2021 року, 11.01.2022 року, оголошувався в розшук та ухвалами цього ж суду від 22.09.2021 року, 30.12.2021 року, 12.01.2022 року, провадження відновлювалися, що свідчить про його ухилення від суду.

Водночас, колегія суддів, звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 , будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, неодноразово не з`являвся на розгляд кримінального провадження, у зв`язку із чим ухвалами Ратнівського районного суду до нього також застосовувались приводи в судове засідання та накладались грошові стягнення.

Крім того, апеляційним судом також враховується і те, що обвинувачений ОСОБА_9 також ухилявся від досудового розслідування у зв`язку із чим 15.01.2020 року та 10.03.2020 року, оголошувався в розшук, дані факти відображені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який був доданий до обвинувального акту.

Беручи до уваги те, що суд першої інстанції не звернув увагу на положення законодавства, які передбачають перебіг давності у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 передбачені ч.2 ст. 49 КК України в розрізі з ухвалами про оголошення його в розшук, то прийшов до передчасного висновку про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно з вимогами ч.1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є слушними підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції слід всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення в розумінні ст.370 КПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 413, 415 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 12 січня 2022 рокущодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді