ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/446/22 Справа № 691/782/15-к Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:

прокурора в режимі відеоконференції з

Городищенським районним судом ОСОБА_6 ,

обвинуваченого в режимі відеоконференції з

Черкаським СІЗО ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 28 липня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.09.2022 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000006 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів.

28.07.2022 ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.09.2022 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що прокурором не доведено наявність ризиків у кримінальному провадженні. Зазначає, що ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, і місцевим судом безпідставно продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою поза межами дії попередньої ухвали, а лист прокурора №52/4-1801 вих.-22 не є процесуальним документом на підставі якого обвинуваченому можливо продовжити строк тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 615 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_7 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який є тяжким та за який, в разі визнання його винуватим, може бути засудженим до позбавлення волі на тривалий термін.

У рішенні по справі «Wпроти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

При апеляційному розгляді встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та встановлена обґрунтована наявність ризиків, визначених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Судом першої інстанції враховано дані про особу ОСОБА_7 ,а також перевірена можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Доводи апелянта про те, що місцевим судом безпідставно продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою поза межами дії попередньої ухвали є безпідставними, та не узгоджуються з вимогами ч.6 ст. 615 КПК України (Особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану), згідно якої у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_7 неможливо було продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою в межами дії попередньої ухвали у зв`язку з заявленими суддям відводами та самовідводами, а тому головуючого суддю для розгляду клопотання прокурора було обґрунтовано визначено у відповідності до абзацу 5 п. 20-5 Перехідних положень КПК України, яким визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Строк дії попередньої ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 06.04.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 закінчувався 04.06.2022, та був продовжений 28.07.2022, тобто в межах строків, передбачених ч.6 ст. 615 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 перебував під вартою з 04.06.2022 по 28.07.2022 відповідно до ч.6 ст. 615 КПК України, а не на підставі листа прокурора №52/4-1801 вих.-22, як про те зазначає апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 28 липня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.09.2022 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді