Справа № 558/223/21
номер провадження 1-кп/558/12/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 року смт. Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі :
одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднанні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 10.03.2021 року та № 0000057 від 02.04.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , одруженого, з базовою загальною середньою освітою, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, не депутата, військовозобов`язаного, не судимого;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 КК України та ч.2 ст. 186 КК України, -

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2021 року, близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що діє в присутності володільця господарства ОСОБА_6 та інших сторонніх осіб, які розуміли протиправний характер його дій, шляхом вільного доступу, через вхідні двері, проник в приміщення житлового будинку вказаного господарства, звідки відкрито викрав, належні потерпілому ОСОБА_7 33 кілограми білого цукру, вартістю 25 гривень за 1 кг., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 825 гривень. Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_3 на початку березня 2021 року, в обідню пору, (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), перебував на території млина в с.Боремель Дубенського району Рівненської області, де допомагав ОСОБА_8 перевіювати зерно вівса сорту «Зубр». На території млина перебував ОСОБА_8 та інші сторонні особи.

Перебуваючи на даній території, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи, що його дії помічені ОСОБА_7 , відкрито викрав 5 мішків із зерном вівса сорту «Зубр», загальною вагою 125 кг., вартістю 6 грн. 50 коп за 1 кг., яке заховав у приміщенні вищевказаного млина і в подальшому вивіз та продав. Цим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 812 гривень 50 копійок.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, дослідити заяви потерпілих та долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу.

Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та показав, що повністю погоджується з обставинами, викладеними в обвинувальному акті щодо вчинення ним даних кримінальних правопорушень. 26 лютого 2021 року близько 16.30 год. він дійсно зайшов в домогосподарство ОСОБА_6 та без дозволу власника цукру ОСОБА_7 , якого в той час не було вдома, в присутності ОСОБА_6 , співмешканки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які в той час перебували в будинку, відкрито викрав 33 кг цукру, які в подальшому виніс з будинку та продав, щоб купити спиртне. В той час перебував в стані алкогольного сп`яніння та ще хотів купити горілки. Шкоду відшкодував. Щиро розкаюється у вчиненому. Претензій ні морального, ні матеріального характеру до нього потерпілий ОСОБА_7 не має.

По другому випадку, на початку березня 2021 року дійсно працював у млині в ОСОБА_8 та допомагав йому перевіювати зерно вівса. Оскільки хотів купити спиртне, то вирішив відкрито викрасти п`ять мішків зерна вівса, щоб продати та купити горілки. В присутності ОСОБА_7 , який знав, що він викрадає зерно, набрав п`ять мішків зерна вівса та заховав його на території млина. В подальшому вивіз машиною його з території млина та продав. Зерно викрадав в присутності сторонніх осіб, відкрито. На сьогодні шкоду потерпілому ОСОБА_8 відшкодував повністю. Він до нього немає жодних претензій. Щиро розкаюється в скоєному.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на розгляд справи не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їхньої участі. Також потерпілі вказали, що будь-яких претензій морального чи матеріального характеру не мають, оскільки завдана ОСОБА_3 їм матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі. /а.п.95, 96 т.1/.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши заяви потерпілих та документи, які характеризують обвинуваченого як особу, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України, - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло та за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно і кваліфікація його дій є вірною.

Судом також досліджено характеризуючі особу обвинуваченого матеріали.

Згідно довідки про судимість, ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. /а.п. 87 т.2, а.п.44 т.3/.

Відповідно до характеристик, виданих Боремельською сільською радою Дубенського району Рівненської області № 02-02/211 від 11.03.2021 року та № 04-11/72 від 09.04.2021 року, ОСОБА_3 зареєстрований в с.Золочівка, але фактично по місцю реєстрації не проживає. ОСОБА_3 не є депутатом Боремельської сільської ради. В даний час гр. ОСОБА_3 ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Заяв, скарг від односельчан, сусідів та родичів щодо негативної поведінки ОСОБА_3 до виконкому не надходило, зауважень з боку виконкому сільської ради щодо поведінки ОСОБА_3 немає. /а.п.80 т.2, а.п.52 т.3/.

Згідно характеристики, виданої Боратинською сільською радою Луцького району Волинської області № 45 від 12.04.2021 року, ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, скарг на нього в Баківцівський старостат не надходило. /а.п.82 т.2/.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 340 від 16.03.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . На строкову військову службу не призивався. /а.п.79 т.2/.

З повідомлення КНП "Демидівська центральна районна лікарня" Демидівської селищної ради № 325 від 25.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. /а.п.86 т.2 /.

З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Боремельської сільської ради за № 04-11/73 від 09.04.2021 року, вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_3 по місцю його реєстрації в АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_10 мати; ОСОБА_11 брат; ОСОБА_12 брат; ОСОБА_13 брат; ОСОБА_14 дочка. /а.п.53 т.3/.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.п.91, 92 т.2, а.п.42, 43 т.3/.

З повідомлення Демидівського районного сектору ДУ "Центр пробації" філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області № 40/4/281-20 від 16.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Демидівському районному секторі філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області на обліку не перебуває і не перебував. /а.п.84 т.2/.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст.66,67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданої шкоди та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до висновку органу пробації, взявши до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, уповноважений орган з питань пробації згідно оцінки ризиків скоєння повторного кримінального правопорушення вважає достатнім виконання обов`язкових обов`язків згідно ст. 76 КК України. /а.п.67-69 т.1/.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінаьних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У рішенні "Бемер проти Німеччини" від 03 жовтня 2020 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ступінь його суспільної небезпечності; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання; дані про особу винного, який за зареєстрованим місцем проживання характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на вихованні та утриманні має троє неповнолітніх дітей. Враховуючи дані обставини, суд дійшов висновку, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства і рахує за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Речові докази, цивільний позов, витрати на проведення експертиз по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 12, 50, 65, 66 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 373- 374, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі;

- ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

Відповідо до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_16