Справа № 138/1908/22
Провадження №11-кп/801/995/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
та його захисника ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 серпня 2022 року відносно засудженого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

23.08.2022 захисник в інтересах засудженого звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020, яке підтримали в судовому засіданні.
Прокурор та представник ВК-114 заперечували проти даного клопотання.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 серпня 2022 року клопотання захисника задоволено. Звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020, на невідбутий строк покарання 10 місяців 11 днів, станом на 31.08.2022.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.08.2022 року та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 .
Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що судом першої інстанції не було встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_7 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженого протягом всього строку покарання, дані про особу засудженого, так як минуло ще недостатньо часу для його виправлення та можливості умовно-дострокового звільнення.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу прокурора підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.

Засуджений ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просив судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Захисник ОСОБА_8 також заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін. Зазначив, що суд першої інстанції вірно застосував ст.81 КК України, оскільки в матеріалах справи наявні достатні відомості, що засуджений став на шлях виправлення. Для приєднання до матеріалів справи надав письмові заперечення.
Представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» для участі в апеляційному розгляді в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, проте не повідомив про поважні причини свого неприбуття.
Учасники провадження за таких підстав не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутність представника ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», а тому судовий розгляд відбувся у його відсутність, оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, прокурора, засудженого та його захисника, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції встановив та виходив з того, що початком строку відбування ОСОБА_7 покарання за вироком суду є 29.01.2021, при цьому строк попереднього ув`язнення з 20.01.2015 йому зараховано в строк покарання. До 29.01.2021 ОСОБА_7 перебував в статусі обвинуваченого і отримав одне стягнення за зберігання в СІЗО телефону, яке погашене. Натомість після цієї дати в якості засудженого отримав три заохочення за виконання покладених обов`язків. Станом на 31.08.2022 ОСОБА_7 , з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, відбув більше 3/4 строку покарання, до повного відбуття покарання залишилося лише 10 місяців 11 днів. В установі він не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей та відповідної спеціальності, разом з тим, зі слів представника колонії, працює над благоустроєм установи, за що і заохочувався. Стягнення за порушення форми одягу, накладене 11.08.2022, суд до уваги не взяв, оскільки воно було скасоване прокурором.
Встановлено, що в характеристиці допущена описка, про що зазначив в судовому засіданні представник колонії і про що вказано в щоденнику індивідуальної роботи з засудженим, з чого випливає, що ОСОБА_7 приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу. Також він підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком, отримує від нього посилки, що позитивно вплинуло на процес його виправлення.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року за вчинення злочинів, передбачених п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.289 КК України та відбуває покарання в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№114) у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна належного йому на праві приватної власності в дохід держави.
Також даним вироком стягнуто в солідарному порядку із засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. Стягнуто, в рівних частках, із засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області трасологічної експертизи № 4-Т від 06.01.2015; судово-дактилоскопічної експертизи № 3-д від 09.01.2015; молекулярно-генетичних експертиз № 14 від 05.02.2015, № 13 від 05.02.2015, № 55 від 02.03.2015; судово-хімічних експертиз № 4 від 07.01.2015, № 16 від 15.01.2015; автотоварознавчої експертизи № 39 від 16.04.2015; металографічної експертизи № 2-09 від 07.04.2015 в сумі 15283 (п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 60 коп.
Початок строку засудженому рахується з 29.012021 року, кінець строку 11.07.2023 року.

Станом на 31.08.2022 року ОСОБА_7 з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відбув більше 3/4 строку покарання, а тому формально підпадає під дію ст.81 КК України.

Згідно характеристики з ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.01.2015 року по теперішній час.
Під час утримання у Вінницькій УВП (№1) характеризувався негативно, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виразилось у зберіганні заборонених предметів. Заходи заохочення не застосовувалися.
З 17.02.2021 відбуває покарання в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114». В установі не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей та не має відповідної спеціальності. За час відбування покарання три рази заохочувався за виконання покладених обов`язків подякою: наказ №8 від 05.01.2022, наказ №115 від 01.04.2022, наказ №157 від 01.07.2022.
25.09.2018 року ОСОБА_7 оголошено догану за зберігання заборонених предметів, стягнення погашене у встановленому порядку.

Також він підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконані дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком, отримує від нього посилки. Згідно вироку суду вину визнав повністю.

Відповідно до ст.123 КВК України, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Під застосування передбачених законодавством заохочувальних норм, зокрема під дію ст.101 КВК України ОСОБА_7 підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 11.04.2016. Рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114», відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації цієї ж колонії, у зв`язку з тим, що засуджений не стає на шлях виправлення (протокол №4 від 26.02.2021).
Під дію ст.82 КК України (2001 р.) ОСОБА_7 підпадав по відбуттю 2/3 частини строку покарання 11.09.2018. Рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» протокол №4 від 26.02.2021, останньому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення.
Під дію ст.81 КК України (2001 р.) підпадав по відбуттю 3/4 частини строку покарання 26.11.2019. Рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» протокол №4 від 26.02.2021 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.
На профілактичних обліках в установі не перебуває.
Також засудженому ОСОБА_7 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та внесено до підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній.
Таким чином, детально проаналізувавши доводи апеляційної скарги прокурора, заперечення засудженого та його захисника, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.
Встановлено, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не взяв до уваги тяжкість вчинених ОСОБА_7 особливо тяжких та тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, вчинених з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, незаконне заволодіння та знищення майна потерпілого.

У відповідності до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції також не було взято до уваги Рішення комісії ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» від 26.02.2021(протокол №4) про відмову щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 пільг, передбачених ст.101 КВК України, ст.ст.81, 82 КК України, у зв`язку з тим, що він не став на шлях виправлення та довів своє виправлення.
Також суд першої інстанції зважаючи на наявність трьох заохочень у засудженого не взяв до уваги, що вказані заходи заохочення були застосовані до засудженого ОСОБА_7 лише за період (січень, квітень та липень 2022 р.), що безпосередньо передує клопотанню захисника про його умовно-дострокове звільнення (в серпні 2022 р.), а не за весь час перебування останнього в установі попереднього ув`язнення з січня 2015 року та відбування покарання у виправній колонії з лютого 2021 року.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює висновки суду першої інстанції щодо накладеного 11.08.2022 року на засудженого стягнення за порушення форми одягу, оскільки, як було встановлено в ході апеляційного розгляду вказане стягнення було скасоване за вказівкою Могилів-Подільської окружної прокуратури від 18.08.2022 через неналежне виконання своїх службових обов`язків з боку відповідальних осіб установи виконання покарань, а саме допущення порушень при оформленні матеріалів.

Як уже зазначалось вище відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Також під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Відповідно до частини 5 статті 118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги висновки викладені при складанні характеристики 30.08.2022 на засудженого ОСОБА_7 начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_12 , затвердженої начальником установи полковником внутрішньої служби ОСОБА_13 про те, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 не проявив готовності до самокерованої правослухняної поведінки, потребує контролю з боку представників установи при виконанні дорученої роботи, тривалий термін невідбутої частини покарання, своєю поведінкою та ставлення до праці не досяг ступеня виправлення, у зв`язку з чим, застосування УДЗ від відбування покарання є передчасним.

Апеляційний суд звертає увагу, що матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали подальшого відбування покарання засудженим в ДУ «Могилів-Подільська ВП (№114)» та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що заборгованості в ОСОБА_7 відповідно до характеристики за виконавчими листами на виконанні в установі дійсно не має, проте в матеріалах судового провадження чи особовій справі відсутні будь-які відомості щодо відшкодування останнім в добровільному порядку завданої потерпілому ОСОБА_11 за смерть брата моральної шкоди та на користь держави процесуальні витрати згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року, яким в солідарному порядку із засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 було стягнуто моральну шкоду в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн., а також стягнуто, в рівних частках, із засуджених на користь держави процесуальні витрати в сумі 15 283 грн. 60 коп.
На думку колегії суддів в даному випадку поведінка засудженого ОСОБА_7 може свідчити лише про його намагання дотримуватися умов відбуття покарання, а не про сумлінність його поведінки, оскільки наявність у засудженого за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі потягом чотирьох років лише трьох заохочень, підтримання соціально-корисних зв`язків з батьком, відсутність в установі на виконанні виконавчих листів, визнання своєї вини у скоєних особливо тяжких та тяжких злочинах проти життя та здоров`я особи, вчинених з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, незаконне заволодіння та знищення майна потерпілого, у даному випадку є недостатнім для доведення ним свого виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні обставини справи, надав їм неправильну оцінку, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.
Апеляційний суд виходячи з положень ст. 82 КК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, проаналізувавши данні щодо ставлення засудженого до вчинених ним злочинів, даних щодо праці, додержання ним вимог режиму, даних про його особу за весь період перебування в установі відбування покарань, оцінуючи у сукупності з даними щодо обставин скоєних злочинів та строк реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання ще не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ухвала Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.08.2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали.
Відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Положенням п.2 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.370, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532, 537-539 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 серпня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14