Справа № 716/2470/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2022 Заставнівський районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0000105 від 30.08.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого вантажником на ТОВ «Рома», раніше не судимого, військовозобов`язаного,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в:
Шевченківським районним судом м. Чернівці, 16.02.2009 ухвалено рішення про стягнення аліментів з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 01.02.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.
З метою виконання вказаного рішення суду, 16.02.2010 виконавчий лист щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернуто до виконання в Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи працездатною особою, офіційно не працевлаштований, на обліку в Заставнівській районній філії Чернівецького обласного центру зайнятості як шукаючий роботу не перебуває та із 2010 року не перебував. Достовірно знаючи із лютого 2010 року про обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 01.02.2010 по 01.08.2021 в сумі 25 476 грн. що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ст.164 ч.1 КК України.
В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно він перебував в зареєстрованому шлюбі з потерпілою ОСОБА_6 . В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина, ОСОБА_7 . В 2009 році судом прийнято рішення про стягнення з нього на користь потерпілої аліментів на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Йому було відомо про його обов`язок їх сплачувати, однак він офіційно не був працевлаштований, а працював неофіційно по найму. Протягом всього часу у нього була непостійна робота та протягом цього часу він міг сплачувати аліменти, однак цього не робив. Об`єктивних причин не сплачувати аліменти не було. Крім того, показав, що на даний момент він офіційно працевлаштований вантажником на ТОВ «Рома», почав погашати заборгованість зі сплати аліментів. На підтвердження своїх слів надав суду копії квитанцій про сплату аліментів. Просив суворо його не карати та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву в якій просила проводити судовий розгляд без її участі. Також зазначила, що підтримує повністю обвинувачення та просила обвинуваченого суворо не карати.

Вислухавши покази обвинуваченого ОСОБА_5 , приймаючи до уваги, що останній не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів провадження відносно документів, що характеризують особу.

У обвинувальному акті правильно викладені всі обставини справи.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по кримінальному провадженню докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена. Його дії слід кваліфікувати за ст. 164 ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченому у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння в його розкритті. Про даний факт свідчить його явна поведінка та щирий жаль з приводу вчиненого.

Суд також враховує те, що обвинувачений по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії кримінального проступку, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра, офіційно працевлаштований, перебуває на військовому обліку. Судом береться до уваги також думка потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, а також те, що обвинувачений протягом останніх місяців сплачував аліменти та погашав наявну заборгованість.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції статті із залученням до виконання безоплатних суспільно корисних робіт. Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред?явленому обвинуваченні за ст.164 ч.1 КК України, що визнано судом доведеним і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_8