Провадження № 1-кп/161/1005/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження № 0001255 від 27.07.2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Певжа Млинівського району Рівненської області, українця, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.121 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 27.07.2022, близько 22:40 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вітальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, в ході конфлікту, який виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із сином потерпілим ОСОБА_5 , утримуючи у правій руці кухонний ніж, умисно наніс останнім один удар в ділянку живота ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням стінки та брижі петлі тонкої кишки, яке згідно висновку судово-медичного експерта №404 від 25.08.2022, за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчиняв зазначені в обвинувальному акті злочин. Цивільний позов КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» КП «МО ЛМГТ» про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 не визнав. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який підтвердив факт спричинення обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень, при обставинах, що зазначені в обвинувальному акті, а також просив суд суворо не карати обвинуваченого, оскільки останній є батьком потерпілого;

-протоколом огляду місця події від 27.07.2022, згідно якого оглянуто місце вчинення злочину обвинуваченим;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.07.2022;
-висновком експерта №404 від 25.08.2022, згідно якого в потерпілого ОСОБА_5 виявлені та документально зафіксовані тілесні ушкодження, що були спричиненні останньому обвинуваченим;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.09.2022, згідно якого потерпілий детально відтворив обставини та механізм спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.09.2022, згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 детально відтворив обставини та механізм спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми протиправними діями, які виразилися у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.121 ч.1 КК України.

Із висновку судово-психіатричної експертизи №209 від 23.08.2022 вбачається, що у ОСОБА_6 в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушенні ознаки психічного розладу у вигляді резидуальної шизофренії, в стадії ремісії з деяким емоційно-вольовим зниженням, через який він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ та / або/ керувати ними. В ОСОБА_6 в даний час виявляються ознаки психічного розладу у вигляді резидуальної шизофренії, в стадії ремісії з деяким емоційно-вольовим зниженням, через який він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ та / або/ керувати ними і потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України у стані обмеженої осудності, що є підставою, одночасно із призначенням покарання, для застосування обвинуваченому примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, як про це зазначено у вищевказаному висновку судово-психіатричної експертизи.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній раніше не судимий, в перше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання за яким характеризується із посередньої сторони, крім того, потерпілий будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 не має та просив суд суворо його не карати, обвинувачений ОСОБА_6 в подальшому зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.121 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, при цьому на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Речові докази в даному кримінальному провадженні, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.20, 94, 368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі п.1 ч.1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Цивільний позов КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» КП «МО ЛМГТ» до ОСОБА_6 про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого залишити без розгляду.

Арешт, що накладено на 6 скляних рюмок, та 2 скляні стакани, рукоятку кухонного ножа оранжевого кольору, 2 рушники білого кольору, лезо кухонного ножа, футболка сірого кольору із полосками білого кольору від шиї до рукава, шорти синього кольору, тапочки чорного кольору та мобільний телефон марки «Samsung» № IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із наявною в ньому сім-картою мобільного оператора скасувати.
Речові докази змиви РБК, контрольні змиви із підлоги туалету, змиви РБК, контрольні змиви із підвіконня прохідної кімнати, змиви РБК, контрольні змиви із підлоги залу, 6 скляних рюмок, 2 скляні стакани, рукоятка кухонного ножа оранжевого кольору, 2 рушники білого кольору із наявними на них речовини бурого кольору, лезо кухонного ножа, футболка сірого кольору зі смугами білого кольору від шиї до рукава, шорти синього кольору, які передані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області знищити.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету № PSP1178795 та передано на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_6 за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: