Справа № 369/4699/22
Провадження №1-кс/369/784/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001887 від 11.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке було мотивоване тим, що 24.02.2022 ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та направлено для проходження служби до роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, ОСОБА_4 під час проходження військової служби в порушення вказаних вимог законодавства вчинив злочини проти життя та здоров`я особи та проти порядку громадської безпеки за наступних обставин.

Так ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 11.06.2022, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав бойовий припас ручну гранату невстановленої досудовим розслідуванням моделі та уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, що є конструктивним елементом ручних гранат, після чого приєднав вказаний запал до ручної гранати, яку незаконно носив при собі, до моменту застосування 11.06.2022 близько 20 год 25 хв між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Крім того, 11.06.2022 близько 20 год 25 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , зустрівся із своїми знайомими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час чого у ОСОБА_4 виник словесний конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через нібито побиття останніми знайомого ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосувавши проти них ручну гранату.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення умисного вбивства двох осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, ОСОБА_4 , тримаючи у руці ручну гранату, умисно висмикнув та викинув на землю запобіжну чеку, привівши таким чином гранату у бойову готовність, при цьому тримаючи спусковий важіль рукою висловлював погрози її застосування до

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_4 , розуміючи наслідки від застосування ручної гранати, умисно кинув її поблизу із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , внаслідок чого стався вибух.

У результаті вказаних умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали множинні осколочні поранення та були госпіталізований до Бородянської центральної районної лікарні, а ОСОБА_9 помер на місці події.

Однак, довести ОСОБА_4 свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя двох осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, до кінця не вдалось від причин що не залежали від його волі, оскільки потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєчасно було надано медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у придбанні, носінні бойового припасу без передбаченого законом дозволу, закінченому замаху на умисне вбивство двох осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, та умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села Шибене Бучанського (колишнього Бородянського) району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

11.06.2022 о 23 год 05 хв ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними на даний час матеріалами кримінального провадження, а саме: протокол огляду місця події від 11.06.2022; протокол огляду місця події від 11.06.2022; протокол огляду місця події від 12.06.2022; протокол огляду місця події від 12.06.2022; протокол огляду місця події від 12.06.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.06.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.06.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.06.2022; протокол затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 12.06.2022; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.06.2022; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.06.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 12.06.2022; довідка з Бородянської ЦРЛ видана ОСОБА_7 від 11.06.2022; довідка з Бородянської ЦРЛ видана ОСОБА_8 від 11.06.2022; іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжкими злочинами за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічним позбавленням волі, та знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також перебуваючи не під вартою підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні. Вказане обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя особи, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, оскільки серед осіб, які уже допитані та підлягають допиту у кримінальному провадженні як свідки, будуть його знайомі, що проживають у одному населеному пункті з підозрюваним, особи з якими він проходив військову службу, які з метою уникнення його відповідальності під тиском ОСОБА_4 можуть змінити показання. Вплив ОСОБА_4 на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення може призвести до неможливості притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя особи, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів. Крім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за призовом на час мобілізації, на особливий період, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від органу досудового розслідування та/або суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, на даний час не виконанні всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів, а тому ОСОБА_4 перебуваючи не під вартою, може вчиняти ряд дій, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню вищезазначеним ризикам.

Статтею 177 КПК України серед іншого передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Пунктом 4 частиною 2 статті 183 КПК України серед іншого визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене слідча просила суд застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Шибене Бучанського (колишнього Бородянського) району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ІНФОРМАЦІЯ_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 , строком 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного затримання, тобто з 23 год 05 хв 11.06.2022.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив суд задовольнити клопотання.
У судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти вимог клопотання заперечували просили суд обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або передати підозрюваного на поруки.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, протоколи допиту свідків, протокол огляду місця події, акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів, протокол затримання особи підозрюваного у вчиненні злочину, протоколи допиту потерпілого, протокол проведення слідчого експерименту, дані докази свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного, ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України вказано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання слідчого на наявність ризиків, передбачених ч 1 ст. 177 КПК України
В даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжкими злочинами за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічним позбавленням волі, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, може переховуватись від суду, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( Panchenkov . Russia ( Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Отже, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 , у разі незастосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставин, що до ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючих матеріалів стосовно підозрюваного.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого підозрюваному, вчиненого під час військового стану на території України, його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може негативно впливати на хід досудового розслідування, шляхом незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Відтак, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідності його задоволення.
Доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують, подане стороною захисту клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або взяття підозрюваного на поруки задоволенню не підлягає, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем та вчинив особливо тяжкий злочин під час військового стану на території України в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001887 від 11.06.2022 року за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Шибене Бучанського (колишнього Бородянського) району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 .

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи 23 год. 05 хв. 11 червня 2022 року.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 05 хв. 09 серпня 2022 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 15.06.2022 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1