Справа № 145/1921/21
Провадження №11-кп/801/423/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі учасників провадження
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000214, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.10.2021 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

Зміст судового рішення.
Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирішено питання речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та процесуальних витрат.

Встановлені судом обставини.
Судом установлено, що ОСОБА_7 , маючи посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.05.1999 категорії «В», будучи обізнаним з вимогами Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., 02.10.2021 приблизно о 15:00 год., керуючи технічносправним автомобілем марки «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався автодорогою Т0216 між населеними пунктами смт. Сутиски та смт. Тиврів Вінницької області, зі швидкістю руху не менше 75 км/год., в напрямку смт. Тиврів, перевозячи при цьому на передньому пасажирському сидінні пасажира ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час руху автомобіля, водій ОСОБА_7 , внаслідок злочинної недбалості, при якій не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, завершуючи маневр обгону, а саме повністю повернувшись у свою смугу руху, не створивши при цьому небезпеки та перешкод для інших учасників дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, за наслідком чого, при такій швидкості руху, допустив виїзд справа за дорожню розмітку пункту 1.1 Правил дорожнього руху України, яка позначає край проїзної частини, змістившись таким чином на відстань 97 см на ґрунтове покриття узбіччя правими колесами автомобіля, що призвело до втрати в подальшому водієм ОСОБА_7 контролю над керуванням автомобілем та заносу справа вліво через всю дорогу, з подальшим виїздом автомобіля за ліву дорожню розмітку пункту 1.1 Правил дорожнього руху України до узбіччя і падіння автомобіля до кювету.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 25.10.2021 №66, пасажир автомобіля «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багатоуламкових переломів кісток основи та склепіння черепа, зі значним пошкодженням м`якої та твердої мозкових оболонок та речовини головного мозку, з значним крововиливом в м`які тканини голови, синці, садна та забита рана голови. За своїм характером вищеописана відкрита черепно-мозкова травма належить до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок отримання якої ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у реанімаційному відділення КНП «Багатопрофільна лікарня смт. Тиврів» через 50 хв. з часу госпіталізації з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи від 20.10.2021 №СЕ-19/102-21/14934-ІТ, в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.10.1 та п.12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано:
п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із заподіянням пасажиру ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до її смерті.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд в порушення вимог ст.ст. 75, 77 КК України, а також роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільнив ОСОБА_7 від відбування не лише основного, а й додаткового покарання.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 при вирішенні апеляційної скарги, покладалися на розсуд суду.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Доводи ж апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.
За змістом закону (ст.ст. 75, 77 КК України) i роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 вiд 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при звільненні особи вiд відбування основного покарання з випробуванням суд, відповідно до ст. 77 КК України, може призначити додаткові покарання, зокрема позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Додаткові покарання виконуються реально, про що суд зазначає у резолютивний частині вироку.
Проте, як вбачається з вироку, суд, у порушення зазначених вище вимог, звільнив ОСОБА_11 . вiд відбування не лише основного, ай додаткового покарання.
За таких обставин, звільняючи обвинуваченого вiд відбування основного i додаткового покарань з випробуванням та іспитовим строком, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 413 КПК України є підставою для його скасування.
Крім цього, таке неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст. 75, 77 КК України) призвело i до невідповідності призначеного ОСОБА_11 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості i є підставою для скасування вироку відповідно до ч. 2 ст. 409 ст. 414 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року у кримінальному провадженні №0000214, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.10.2021 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до суду Касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: