Справа № 462/7481/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/455/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 02.06.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на строк 60 днів до 31.07.2022 року без визначення розміру застави.
В мотивах свого рішення суд першої інстанції зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи.
На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та обрати обвинуваченому запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник покликається на те, що всі докази у кримінальному провадженні є недопустимими. Зазначає, що прокурор не надав доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Звертає увагу на тому, що обвинувачений є особою молодого віку, навчається, має постійне місце проживання, раніше не судимий, має тісні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, на розгляді у Залізничному районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 31.07.2022 року включно без визначення розміру застави.
Колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті, а тому доводи захисника з приводу недопустимості доказів у кримінальному провадженні є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 199 КПК України, колегія суддів вважає, доведеним прокурором, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились, а відтак, обґрунтованими є висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості із застосуванням фізичного насильства відносно малолітньої дитини, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, є особою молодого віку, проте не працює, неодружений, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів та його можливість переховуватися від суду.
З врахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням фізичного насильства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 30.12.2021 року відносно ОСОБА_9 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 02.06.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4