Справа № 146/1403/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 23 серпня 2021 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю, учасником АТО, депутатом та потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи не є, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
23 серпня 2021 біля 19 год. 00 хв. водій власного технічно-справного автомобіля марки «OpeL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 , рухаючись автодорогою «Р-08» сполученням Немирів - Ямпіль, проїжджаючи вулицею Черняхівського в с. Яришівка Тульчинського району в напрямку смт. Томашпіль в момент об`єктивної появи в полі її зору пішохода ОСОБА_4 , яка стояла на краю проїзної частини з права по ходу руху автомобіля, не вжила своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху його об`їзду та допустила наїзд на останню.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого стегна, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
У ситуації, що склалась, водій автомобіля марки «OpeL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до місця перебування пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.
Оскільки водій автомобіля марки «OpeL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в її діях вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином ОСОБА_6 порушила вимоги п.12.3. Правил дорожнього руху України : п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_6 вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись її допитом, допитом потерпілої та характеризуючими матеріалами. З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченої, потерпілої та характеризуючи матеріалами справи.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 пояснила суду, що 23 серпня 2021 року вона зі своїми рідними їхала з м. Ямпіль, будучи за кермом автомобіля. В с. Яришівка через свою необачність, погодні фактори здійснила наїзд на потерпілу. Коли керувала транспортним засобом, людей на проїзній частині не бачила. Після наїзду на потерпілу вона зупинилась вийшла з автомобіля і побігла до потерпілої. ЇЇ хлопець викликав швидку карету. Потерпілій вона дала 10000 грн. У вчиненому щиро розкаялася. Заявлений цивільний позов не визнає, вважає що достатньо сплаченої нею суми.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 23 серпня 2021 року с. Яришівка вона з своїм малолітнім сином йшла додому. Не бачила, як їхав автомобіль, не чула сигналу, почула сильний біль і впала, дитина почала кричати. Автомобіль зупинився не відразу, а за 100 м. Приїхала швидка і її забрала в лікарню. В лікарню обвинувачена приходила один раз, дала їй 10000 грн. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема:
- висновком експерта № 80 від 13.09.2021 (а.с.119);
- висновком експерта № СЕ-19/102-21/12683-ІТ (а.с.114-118).
Дії ОСОБА_6 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1. ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка на диспансерному, психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, позитивно характеризується, вину визнала, позицію державного обвинувача та потерпілу щодо міри покарання обвинуваченій, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( в т.ч. для окремих осіб), суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді у виді обмеження волі та одночасно звільнити її від покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, із застосуванням додаткового покарання-позбавлення права керувати транспортними засобами, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів суспільства.

Крім того потерпілою ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов до моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 34270,97 грн.
Також потерпілою ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір якої визначає в сумі 120000 грн. моральної шкоди.
Позивач зазначила, що в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася з вини обвинуваченої ОСОБА_6 було завдано шкоду її здоров`ю, яку вона просить стягнути з моторно (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди та в результаті травми вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у незворотних моральних стражданнях та хвилюваннях, спричинених розладом здоров`я, не можливістю вести звичайний спосіб життя внаслідок тілесних ушкоджень.
Так, згідно ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
Статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений чіткий перелік випадків, у яких МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону , та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону ; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду, пов`язану з її лікуванням в розмірі 34270,97 грн., які потерпілою документально підтверджені (а.с.26-34).
Таким чином, вказані витрати понесені ОСОБА_4 мають бути відшкодовані моторно (транспортним) страховим бюро України.
Крім того, згідно із ст.ст. 23,1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні розміру відшкодування - враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях та хвилюваннях, спричинених розладом здоров`я, не можливістю вести звичайний спосіб життя внаслідок тілесних ушкоджень спричинених потерпілій, тому виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, з врахуванням виплати потерпілій 10000 грн, а саме у розмірі 30000 грн.
Крім того, ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2021 року накладено арешт на у вигляді заборони на відчуження на автомобіль марки «OpeL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Республікою Польща, власником якого ОСОБА_8 , а користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою : АДРЕСА_1 .
Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна накладений вище вказаною ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000129 до висновку експерта від 02.09.2021 року № СЕ-19/102-21/12352- ІТ вартість проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного, технічного стану транспортного засобу становить 1201,34 грн. та довідки про витрати на проведення експертизи по даному кримінальному провадженні до висновку експерта від 08.09.2021 року № СЕ-19/102-21/12683- ІТ вартість проведення дослідження матеріалів речовин, виробів та харчових продуктів становить 1201,34 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_6 на користь держави.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (один ) рік 6 (шість) місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 75 КК Українизвільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість ) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України (м. Київ Русанівський бульвар, 8) на користь ОСОБА_4 34270,97 грн. (тридцять чотири двісті сімдесят гривень 97 копійок ) матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 30000 грн. (тридцять тисяч гривень) моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 1201,34 (одна тисяча двісті одна гривня 34 копійки) та 1201,34 грн. (одна тисяча двісті одна гривня 34 копійки).
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2021 року накладено арешт на у вигляді заборони на відчуження на автомобіль марки «OpeL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Республікою Польща, власником якого ОСОБА_8 , а користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою : АДРЕСА_1 .
Речовий доказ у справі, а саме: - автомобіль марки марки «OpeL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , який визнано в кримінальному провадженні № 0000129 від 23.08.2021 року в якості речового доказу, який перебуває на території спеціального майданчика для тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - передати законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1