УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2022 Справа №607/9729/22

Провадження №1-кс/607/3056/2022
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернопіль заяву судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000629 від 07.05.2022 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2022 для розгляду кримінального провадження №0000629 від 07.05.2022 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.296 КК України визначено головуючого суддю ОСОБА_6 .
01.08.2022 суддя ОСОБА_6 подала заяву про самовідвід у кримінальному провадженні №0000629 від 07.05.2022, який мотивувала тим, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 є близьким товаришем її сина, що у стороннього спостерігача може викликати сумнів в її об`єктивності як судді при розгляді цього кримінального провадження, у зв`язку з чим вважає за необхідне в даному кримінальному провадженні заявити самовідвід.
У судовому засіданні прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення заяви судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 про самовідвід у даному кримінальному провадженні.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви обвинувачений ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , а також особа, яка заявила самовідвід в судове засідання не прибули. Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України така неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заяву про самовідвід та кримінальне провадження №0000629 від 07.05.2022 в межах, необхідних для вирішення питання відводу, суд дійшов наступних висновків.
За змістом ч.1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Пункт 4 ч.1 ст.75 КПК України серед обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, передбачає наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід за наявності обставин, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу.
Відповідно до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
У п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судової влади та незмінюваності суддів передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.
У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) Судом констатовано, що відповідно до усталеної практики наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
У контексті об`єктивного критерію у справі «Де Куббер проти Бельгії» (рішення від 26.10.1984, заява № 9186/80) Суд зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений (п. 26).
З наведеного слідує, що відводу (самовідводу) підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Із матеріалів кримінального провадження №0000629 від 07.05.2022 вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні обвинуваченим є ОСОБА_7 .
Зі змісту заяви судді ОСОБА_6 вбачається, що її син є близьким товаришем ОСОБА_7 .
Вочевидь, участь судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який являється близьким товаришем її сина, може створювати у сторін враження щодо існування у неї сформованої позиції щодо ключових питань, які підлягають вирішенню у цьому кримінальному провадженні та впливають на ухвалення судового рішення, тобто викликати сумніви в її об`єктивності як судді.
З огляду на викладене, виходячи з обставин, якими суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільсьої області ОСОБА_6 обґрунтовує свою заяву про самовідвід, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді, а також з метою забезпечення умов, за яких у будь-кого із сторін не виникло б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про те, що заяву судді ОСОБА_6 про самовідвід слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.21, 35, 75, 80-82, 372 КПК України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді ОСОБА_6 про самовідвід задовольнити.
Кримінальне провадження №0000629 від 07.05.2022 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.296 КК України - передати для повторного розподілу між суддями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку встановленому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1