У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

Справа № 936/555/22

Провадження № 1-кп/936/85/2022

29.08.2022 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05.01.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Воловецького районного суду 04-05.03.2021 до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Воловецького районного суду 04-05.03.2021 до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.2 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в:
У провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
Судове засідання було призначено на 29.08.2022 р. на 11.00 год. з викликом всіх учасників судового провадження.
Під час судового засідання у відповідності до ст. 331 КПК України судом було поставлено питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурори у судовому засіданні просилипродовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ствердили, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, з огляду на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, вважають, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд може обрати інший, більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобовязання.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступного висновку.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.2 ст.187 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду від 27.05.2022 відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.07.2022 р. та ухвалою суду від 04.07.2022 р. обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, строком до 02.09.2022 р.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Положеннями ч.3 ст. 331 КПК України, передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

У відповідності до ухвали Воловецького районного суду від 04.07.2022 р. підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є наявністьризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений перебуваючи на волі може здійснити спроби переховуваннявід суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, із урахуванням того, що ОСОБА_7 раніше судимий, не працює, у зв`язку із чим не має постійного джерела прибутку, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, може продовжити злочинну діяльність в цілому, враховуючи сімейний стан не має стійких соціальних зв`язків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 135, ч.2 ст.187 КК України, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого даного кримінального правопорушення, знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання чинити на нього психологічний або фізичний вплив з метою примусити його до зміни або відмови від своїх показань, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розгляді справи у суді. Також те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже є суспільно-небезпечною особою, так як є схильним до вчинення злочинів, і на шлях виправлення не стає, тому може продовжувати свою злочинну діяльність.

З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів,суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід, у тому числі й на особисте зобовязання.
Враховуючи наведене, а також те, що строк дії ухвали Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.07.2022 р, якою обрано обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, закінчується 02.09.2022, судовий розгляд кримінального провадження триває, заявлені стороною обвинувачення ризики продовжують існувати та не зменшились на даний час, суд приходить висновку щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом. При цьому, згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак, задовольняючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, суд вважає за неможливе визначити обвинуваченому розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк дії ухвали визначити до 28.10.2022 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1