Справа № 932/2211/22
Провадження № 1-кс/932/1020/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання дізнавача СД ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
25.04.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання дізнавача СД ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в якому вона просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000258, а саме посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане ТСЦ 0543, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 квітня 2022 року до ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровської області надійшло повідомлення від співробітників УПП про те, що 23.04.2022 року приблизно о 09 год. 43 хв. під час патрулювання території Шевченківського району за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, буд. 8, було зупинено т/з Мітсубісі чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав завідомо підроблений офіційний документ, тобто водійське посвідчення.

При проведенні огляду місця подій, в рамках якого було проведено огляд посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане ТСЦ 0543, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено у останнього та направлено до ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області.

Враховуючи той факт, що речові докази, які вилучені в ході проведення огляду від 23.04.2022 року мають на собі інформацію, яка має значення для кримінального провадження, а також є тимчасово вилученим майном, мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, а також враховуючи те, що в інакшому випадку вони можуть бути знищені особами, які причетні до скоєння вищезазначеного злочину, та яким вищезазначене майно не належить, а також є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим дізнавач просить накласти арешт на вищевказані речі.

У судове засідання дізнавач не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності.

Власник майна про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, на судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Дізнавачем СД ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000258, відомості про яке внесено до ЄРДР 23 квітня 2022 року. Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 4 ст. 358 КК України.
Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вказаний транспортний засіб, може бути використаний, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, має механічні пошкодження, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому він був вилучений, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування майном.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
Клопотання дізнавача СД ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000258, а саме посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане ТСЦ 0543, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ