Справа № 367/2525/22
Провадження №1-кс/367/564/2022
УХВАЛА
Іменем України
02 серпня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000671 від 31.07.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.
Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000671 від 31.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.07.2022 року близько 23 год. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`янінні проходив по АДРЕСА_2 . Наблизившись до будинковолодіння АДРЕСА_3 на вказаному вище провулку ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_7 .. В цей час між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .. Реалізовуючи вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи в тому ж місці в той же час, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс кулаком правої руки удар в обличчя ОСОБА_7 від чого останній втратив рівновагу та впав. Після цього, ОСОБА_5 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, взяв металеву трубу, яка на кінці має загострення та лежала неподалік і здійснив нею декілька цілеспрямованих ударів у життєво важливі частини тіла ОСОБА_7 , а саме в обличчя та в шию, в результаті чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді відкритої рани шиї з ушкодженням судин. Згідно лікарського свідоцтва про смерть - смерть ОСОБА_7 наступила від крововтрати, відкритої рани шиї з ушкодженням судин спричиненої від дії тупого предмету.
31.07.2022 року о 16:00 ОСОБА_5 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України 01.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 31.07.2022; лікарським свідоцтвом про смерть № 593 від 01.08.2022; протоколом огляду трупа від 01.08.2022; показаннями свідка ОСОБА_8 ; проведенням слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ; пред`явленням свідку ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками; показаннями свідка ОСОБА_9 ; пред`явленням свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками; показаннями свідка ОСОБА_10 ; пред`явленням свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками; оглядом речей - телефону свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; Протоколом проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 та іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в сукупності.
Враховуючи вищевикладене в ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.
З цих підстав орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою або визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , якого підтримав підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки підозра є необґрунтованою, стороною обвинувачення не надано жодного належного доказу на її підтвердження. З приводу ризиків захисник зазначив, що їх наявність не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю кримінального правопорушення, в той же час, стороною обвинувачення штучно створена кваліфікація особливо тяжкого злочину, оскільки умисел саме на вбивство нічим не підтверджується, обвинувачений показів не давав, оскільки не пам`ятає подій того вечора та ночі через перебування в стані алкогольного сп`яніння більше тижня. Також захисник просив звернути увагу суду, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений, а тому до нього цілком можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважає, клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, з наступних підстав.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.
Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 31.07.2022; лікарським свідоцтвом про смерть № 593 від 01.08.2022; протоколом огляду трупа від 01.08.2022; показаннями свідка ОСОБА_8 ; проведенням слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ; пред`явленням свідку ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками; показаннями свідка ОСОБА_9 ; пред`явленням свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками; показаннями свідка ОСОБА_10 ; пред`явленням свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками; оглядом речей - телефону свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; Протоколом проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 ; висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.07.2022 року.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.
З приводу наданих стороною захисту заперечень стосовно неналежності доказів та необґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає, що надані стороною захисту заперечення стосуються саме допустимості доказів та остаточної винуватості або невинуватості підозрюваного, що у певній мірі виходить за межі повноважень слідчого судді при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу. Належну оцінку доказам має дати суд при розгляді справи по суті, а отже у своїх запереченнях захист ставить більш високі вимоги до оцінки доказів на цій стадії досудового розслідування, ніж передбачено законом. З огляду на вказане, слідчий суддя розглядає надані заперечення саме, як позицію сторони захисту щодо невинуватості підозрюваного та відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, тому у разі визнання ОСОБА_5 винним, до нього не буде застосовано звільнення від покарання. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Також, поведінка ОСОБА_5 після скоєння злочину, зокрема той факт, що останній о 05 год. 17 хв. зателефонував своєму знайомому ОСОБА_9 та попросився в нього пожити, тобто намагався зникнути зі свого місця проживання. Крім того, підозрюваний офіційно не працює, зловживає спиртними напоями, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.
Також, слідчим суддею береться до уваги твердження прокурора, щодо наявності ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Як встановлено у судовому засіданні, підозрюваний використав своє законне право передбачене ст. 63 Конституції України - відмовився давати показання або пояснення щодо себе. Дану відмову сторона захисту мотивує тим, що через перебування ОСОБА_5 у тривалому стані алкогольного сп`яніння, останній на сьогоднішній день нічого не пам`ятає про події того вечора та ночі, а отже існує ймовірність того, що підозрюваний може згадати, що відбулось в ніч з 30.07.2022 року на 31.07.2022 року, та перебуваючи на свободі у нього буде можливість, у разі необхідності, вчинення дій щодо приховування, знищення чи спотворення речей, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Крім того, беручи до уваги початкову стадію досудового розслідування, на переконання суду, сторона обвинувачення не мала достатньо часу для встановлення місцезнаходження та вилучення усіх речей та документів, які можуть містити інформацію, що стосується предмету доказування у цьому кримінальному провадженні, зокрема не встановлено місцезнаходження речового доказу: мобільного телефону потерпілого. З огляду на вказане, не застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язано із ізоляцією надасть йому можливість вчинити неправомірні дії з такими речами.
Ризик незаконного впливу на свідків, також заслуговує на увагу та був доведений в судовому засіданні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з яким він тривалий час знайомий та йому відоме місце їх проживання. Про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ..
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.
Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, та беручи до уваги, що підозрюваний в силу своєї поведінки після вчинення інкримінованих йому дій, з метою ухилення від слідства та суду має реальну можливість змінити місце свого перебування, а також знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику переховування від слідства та суду, незаконно впливати на свідків. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину, у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.
Наявність міцних соціальних зв`язків та інша характеризуюча інформація, на яку посилається сторона захисту заявляючи клопотання про застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , встановлених у судовому засіданні ризиків, недостатньо для доведення того, що підозрюваний виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.
За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту його затримання.
Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 було затримано 31 липня 2022 року, то датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 28 вересня 2022 року.
Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства та яке спричинило загибель людини, підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-187, 193-203, 205-206, 369-372, 376 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000671 від 31.07.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з 31.07.2022 року до 28.09.2022 року, включно.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 05 серпня 2022 року о 15 год. 35 хв..
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1