Справа № 405/3317/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002907 від 03.05.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.05.2020 близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_5 перебувала на подвір`ї житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в цю мить до вказаного житлового будинку підійшов ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 , перестрибнув через паркан на подвір`я житлового будинку, та на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, вчинив сварку із ОСОБА_5 . В ході словесної перепалки у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи та бажаючи настання протиправних наслідків, ОСОБА_4 підійшов впритул до ОСОБА_5 , після чого кулаком правої руки наніс удар в область верхньої губи зліва, на що ОСОБА_5 , з метою уникнення отримання ушкоджень, розвернула корпус тіла вправо, в результаті чого, ОСОБА_4 наніс удар в область лівого боку.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , вхопив дерев`яний держак, котрий знаходився на подвір`ї, та розмахуючи ним, наніс один удар в область правого плеча ОСОБА_5 , після чого вказаний держак кинув навздогін ОСОБА_5 , котра почала тікати, та влучив останній в область голені правої ноги.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців над верхньою губою зліва, боковій поверхні грудної клітини на рівні 9-10 ребер (2), правому плечовому суглобу (3), внутрішній поверхні правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки дане кримінальне правопорушення у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, та з дня його вчинення минуло 2 роки, оскільки воно вчинено 02 травня 2020.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення, з 02 травня 2020 року минуло більше 2 років, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю, відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що мало місце 02.05.2020.

Відповідно до класифікації злочинів, визначеній ст.12 КК України, дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Також судом встановлено, що перебіг строку давності не зупинявся, так як ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду не ухилявся та не переривався, оскільки останнім в період досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження нового злочину не вчинено.
За таких обставин, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності, суд вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа відносно нього закриттю, у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 №3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив: «Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.»

Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням цивільному позивачу права його вирішення в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285-288, 334 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що вона має право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7