Справа № 654/1153/17
Провадження № 1-кп/947/426/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 20.01.2017 року відносно:

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Суми, Сумської області, громадянки України, українки, із загальною середньою освітою, непрацюючої, одруженої, має на утриманні двоїх малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше не судимої,
обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 12, ч.2 ст.115, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), не вступаючи у попередню змову з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, не маючи із зазначеними особами єдиного злочинного корисливого умислу, не діючи спільно з останніми, не являючись членом сім`ї або близьким родичем зазначених осіб, будучи безпосереднім очевидцем та будучи обізнаною про вчинення особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, особливо тяжких злочинів, маючи реальну можливість на протязі тривалого часу повідомити правоохоронні органи про вчинені злочини, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, заздалегідь не обіцяно, приховала вчинення особливо тяжких злочинів, чим створила перешкоду у своєчасному виявлені та розкритті особливо тяжких злочинів, а також притягненні винних осіб до кримінальної відповідальності за наступних встановлених судом обставин.
Так, 05.06.2016 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) спільно з малознайомими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, перебували в центрі міста Одеси в районі Соборної площі.
05.06.2016 року близько 04 годині 00 хвилин, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, побачила двох раніше невідомих чоловіків, якими виявились потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які знаходились в стані алкогольного сп`яніння, з якими познайомилася та запропонувала їм разом відпочити, розпити спиртні напої та познайомитись із жінками, на що вони надали свою згоду.
Отримавши від ОСОБА_13 та ОСОБА_15 згоду на спільний відпочинок, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, підійшли разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_16 до нібито раніше незнайомих йому ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, із пропозицією познайомитися та спільно провести відпочинок.
Під час розмови особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою вчинення розбійного нападу, підібравши безлюдне місце, запропонувала ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) та особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, потерпілим ОСОБА_13 і ОСОБА_16 спільно відпочити на пляжі Дофінівка Комінтернівського району Одеської області, на що потерпілі, ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) і особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, погодились.
Так, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 31029», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_16 поїхали на раніше обумовлене місце.
Їдучи у вказаному автомобілі, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 відмовились їхати на пляж Дофінівка Комінтернівського району Одеської області та запропонували заїхати у магазин для купівлі спиртних напоїв, поїхати відпочити в с.Ліски Комінтернівського району Одеської області, на що ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) та двоє осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, погодились.
Придбавши спиртні та безалкогольні напої ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, потерпілі ОСОБА_13 і ОСОБА_16 на автомобілі марки «ГАЗ 31029», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, поїхали на схили до берега Чорного моря в с.Ліски Комінтернівського району Одеської області.
05.06.2016 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, прибувши на схили до берега Чорного моря в с.Ліски Комінтернівського району Одеської області, потерпілі продовжили вживати спиртні напої, а саме коньяк. В період вживання потерпілими спиртних напоїв у відсутність обвинуваченої ОСОБА_17 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), якавідійшла від місця вживання спиртних напоїв в бік схилу та знаходилась окремо, неподалік від інших осіб. Через деякий час до неї підійшла особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження.
В цей час інша особа матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, яка знаходилася поруч з потерпілими, під час спільного вживання спиртних напоїв, усвідомлюючи небезпечність та побічність дії лікарського препарату «азалептин (азалептол, лепонекс)» на організм ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , який у поєднанні із спиртними напоями має небезпечні для їх життя та здоров`я наслідки, діючи умисно, в присутності обвинуваченої ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) та та іншої особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, приховано та цілеспрямовано підсипала потерпілим вказаний лікарський препарат до стаканів із напоями, які вживали потерпілі.
Через декілька хвилин, на ґрунті потрапляння в організм ОСОБА_13 та ОСОБА_16 лікарського препарату «азалептин (азалептол, лепонекс)» їм стало зле, після чого вони частково втратили свідомість.
У цей час, особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, пересвідчившись, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 перебувають у несвідомому стані, усвідомлюючи небезпечність даного стану організму для життя та здоров`я, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілих і свідомо припускаючи можливість їх настання смерті потерпілих і свідомо припускаючи можливість їх настання, заволодівши грошовими коштами та особистими речами потерпілих, а сама: срібним ланцюгом вагою 20 грам, вартістю 3000 гривень, срібним хрестом вагою 5 грам, вартістю 1000 гривень, мобільним телефоном «LG» моделі L90 вартістю 1700 гривень, грошовими коштами в сумі 1500 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_13 , срібним ланцюгом вагою 10 грам, вартістю 1500 гривень, срібним хрестом вагою 8 грам, вартістю 1200 гривень, золотим кільцем вагою 2,65 грам, 585 проби, вартістю 3000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_18 , заподіявши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 7200 гривень та ОСОБА_18 на загальну суму 5700 гривень.
Після чого, особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, залишили потерпілого ОСОБА_16 під деревом на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, після чого на автомобілі разом з потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченою ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) покинули місце події та в подальшому по дорозі у невстановленому місці висадили з автомобіля потерпілого ОСОБА_13
20.07.2016 року близько 13 години 15 хвилин на ділянці місцевості, розташованій на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області було виявлено труп ОСОБА_16 , який знаходився в стані виражених гнильних змін у вигляді буро-коричневого забарвлення шкіри з дефектами її в області верхніх и нижніх кінцівок, відсутності шкіри та м`яких тканин шиї та голови, значного трупного аутолізу внутрішніх органів із частковим скелетуванням (голови, шиї), у зв`язку із чим встановити причину смерті не представилось можливим.
08.06.2016 біля смт. Нові Біляри, Комінтернівського району Одеської області було встановлено місцезнаходження ОСОБА_13 , який знаходився в дезорієнтованому стані, після чого останнього було доставлено до реанімаційного відділення КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», де йому надано медичну допомогу.
Згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи № 2532 від 21.06.2016, в сечі у ОСОБА_13 виявлено азалептин (азалеплод, лепонекс).
Згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи №2417 від 16.09.2016 ОСОБА_13 знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» з 08.06.2016 по 23.06.2016 з приводу отруєння азалентолом, яке ускладнилось розвитком токсичного гепатиту з цитолітичним та холестатичним синдромами, компресійно-ішемічною нейропатією лівого малогомілкового нерва з елегією стопи, що підтверджується даними судово- медичної експертизи його сечі, а також клінічною картиною стану здоров`я. Вказане отруєння спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.396 КК України - заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) пояснила суду, що обвинувачення, пред`явлене їй органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 12, ч.2 ст.115, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України не визнає в повному обсязі та надала суду наступні покази.

Так, обвинувачена пояснила, що в період часу в червні 2016 року вона приїхала в м.Одесу з метою поїхати на роботу у с.Затоку. Через своїх знайомих вона познайомилась з ОСОБА_19 та оскільки їй не було де зупинитись в м.Одесі, вона зупинилась у квартирі, в якій проживала ОСОБА_19 . В період інкримінованих їй злочинів ОСОБА_20 запросила її погуляти і вони разом поїхали в центр міста, де гуляли. Потім вони зустріли ОСОБА_21 , який запропонував ОСОБА_19 поїхати погуляти з двома чоловіками. Оскільки вона знаходилась поруч, їй також запропонували поїхати разом з ними. ОСОБА_21 під`їхав на автомобілі з двома чоловіками потерпілими ОСОБА_16 та ОСОБА_13 ї вони всі поїхали за місто. В автомобілі ОСОБА_21 керував автомобілем, поряд з ним сидів ОСОБА_13 , за ОСОБА_22 на задньому сидінні сидів ОСОБА_23 , ОСОБА_19 посередині, а вона за водієм. По дорозі вони зупинились біля магазину, де купили кофе. Вона побачила, що ОСОБА_21 додав щось у кофе потерпілим, а собі та ОСОБА_19 не додав. Потім вони всі поїхали далі за місто у лісопосадку, де почати розпивати коньяк, який ОСОБА_21 та ОСОБА_13 придбали у магазині. Вона запитала у ОСОБА_19 що вони додали у напої потерпілим, на що вона відповіла, що це їх справи. Вона особисто відійшла в сторону разом з ОСОБА_21 , якого також спитала, чи не додавав він їй щось у кофе, на що останній відповів, що не додавав. Коли потерпілі почали пити коньяк, вона бачила, що також ОСОБА_19 щось додала у коньяк потерпілим. Потім питала потерпілого ОСОБА_23 як він себе почуває. Приблизно через 20 хвилин потерпілі стали погано себе почувати, потерпілого ОСОБА_16 нудило. ОСОБА_19 сказала, що треба їхати додому. Потепілий ОСОБА_16 сидів під деревом, йому було погано, тому вони залишили його під деревом, а ОСОБА_13 сів з ними в автомобіль на переднє сидіння та вони поїхали в сторону міста. По дорозі ОСОБА_13 сказав, що йому погано та вийшов. Вони з ОСОБА_19 також вийшли з автомобіля та залишивши ОСОБА_13 з ОСОБА_21 , викликали таксі, та оскільки таксі не їхало, то вони з ОСОБА_19 йшли пішки до автостанції. Наступного дня ОСОБА_19 дала їй золоту каблучку, пояснивши, що вона належить її покійному чоловіку, та попросила здати її у ломбард, оскільки у ОСОБА_19 не було паспорту, а гроші їй були потрібні для оплати квартири. Вона здала у ломбард каблучку та отримані гроші віддала ОСОБА_19 . В той же день вона покинула квартиру ОСОБА_19 , через декілька днів поїхала з м.Одеси. Вона особисто жодних протиправних дій відносно потерпілих не вчиняла, тільки бачила, що ОСОБА_19 та ОСОБА_21 щось доливали до напоїв, які вживали потерпілі. У вчиненні кримінального правопорушення щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_13 пояснив суду, що 04.06.2016 року вночі він разом зі своїм тестєм ОСОБА_16 , вживши вдома по декілька чарок горілки, на таксі поїхали в м.Одесу, де посиділи у кафе в центрі, випили пива. Потім в центрі міста на Соборній площі до них підійшов ОСОБА_21 , якого вони раніше зустрічали у місті Одесі, який запропонував поїхати у Дофіновку відпочивати з двома жінками. Автомобіль «Волга» стояв на Катеринінській вулиці. Вони погодились та сіли в автомобіль, під`їхали до Соборної площі, де знаходилися ОСОБА_11 та ОСОБА_19 та всі разом поїхали. ОСОБА_21 запропонував їхати в Дофіновку, але він не хотів туди їхати та запропонував їхати у с.Ліски. По дорозі ОСОБА_21 купив кофе та дав йому та ОСОБА_23 випити. Потім по дорозі вони купили коньяк та в автомобілі ОСОБА_21 відкрив коньяк, відвернувся від них, після чого дав йому та ОСОБА_16 стаканчики з коньяком, які вони випили. ОСОБА_11 сиділа в автомобілі з краю і весь час мовчала. Коли вони приїхали у с.Ліски, ОСОБА_11 відійшла у сторону, а ОСОБА_21 та ОСОБА_19 відкрили коньяк, налили йому та ОСОБА_16 . ОСОБА_21 запропонував їм випити коньяк та наполягав, щоб вони випили. Потім ОСОБА_21 відійшов до ОСОБА_11 в сторону, а ОСОБА_19 спостерігала за ними. Через деякий час ОСОБА_21 запитав їх як вони себе почувають. На той момент ОСОБА_16 стало погано, його нудило, та йому також стало погано. ОСОБА_11 взагалі не спілкувалась з ним та ОСОБА_16 , взагалі нічого не говорила, знаходилась у стороні, ніяких напоїв йому та ОСОБА_16 не давала. Коли вони вживали коньяк з ОСОБА_16 , ОСОБА_19 знаходилась з ними поруч, пила «лонгер». У нього при собі були особисті речі: ключі, срібний ланцюжок. Коли йому стало погано він просив відвезти його додому, як сідав в автомобіль він не пам`ятає. Після події він 08.06.2016 року прийшов до тями в районі припортового заводу, де зупинив таксі, на якому поїхав у лікарню, де знаходився на лікуванні 2 тижні.

Потерпіла ОСОБА_24 пояснила, що 04.06.2016 року її чоловік ОСОБА_13 разом з її батьком ОСОБА_16 поїхали на таксі у м.Одесу. Близько 7-8 годин ранку вона зателефонувала чоловіку, телефон був вимкнений. Чоловіка не було вдома 4 дні, його друзі не знали де він знаходиться. Потім ОСОБА_13 знайшли 08.06.2016 року, а тіло батька знайшли в липні 2016 року.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2016 року вона працювала в ломбарді та пам`ятає, що обвинувачена ОСОБА_11 приносила та здала у ломбард золоту каблучку.

В ході з`ясування обставин кримінального правопорушення, судом досліджені наступні письмові докази:

-Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2016 року;
-Висновок експерта № 2532 від 21.06.2016 року, згідно якого в сечі ОСОБА_13 виявлений азалептин (азалеплод, лепонекс);
-Висновок експерта № 2417 від 16.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_13 знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» з 08.06.2016 по 23.06.2016 з приводу отруєння азалентолом, яке ускладнилось розвитком токсичного гепатиту з цитолітичним та холестатичним синдромами, компресійно-ішемічною нейропатією лівого малогомілкового нерва з елегією стопи, що підтверджується даними судово- медичної експертизи його сечі, а також клінічною картиною стану здоров`я. Вказане отруєння спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

-Протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 25.07.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження;
-Протокол огляду предметів від 01.09.2016 року з фото таблицями, згідно якого слідчим оглянуто 2 диски з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 ;
-Постанова про визнання речовим доказом від 01.09.2016 року;
-Протокол пред`явлення особи до впізнання від 09.08.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження;
-Протокол добровільної видачі предметів від 09.08.2016 року;
-Протокол огляду предметів від 01.09.2016 року з фототаблицями, згідно якого слідчим оглянуто відеозапис, зафіксований на Usb-накопичувач «Transcend», добровільно виданим свідком ОСОБА_26 ;
-Протокол пред`явлення особи до впізнання від 02.09.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_27 впізнав особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження;
-Протокол пред`явлення особи до впізнання від 02.08.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_27 впізнав потерпілого ОСОБА_13 ;
- Протокол пред`явлення особи до впізнання від 02.09.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_27 впізнав особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження;
- Протокол пред`явлення особи до впізнання від 02.09.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_27 впізнав потерпілого ОСОБА_16 ;
- Протокол пред`явлення особи до впізнання від 29.09.2016 року, згідно якого особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження впізнала ОСОБА_11 ;
- Протокол пред`явлення особи до впізнання від 20.12.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_11
- Протокол огляду предметів від 18.01.2017 року, постановою про визнання речовим доказом від 18.01.2017 року та письмовим перекладом телефонних розмов між особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження щодо обставин вчинення злочину відносно ОСОБА_16 та ОСОБА_13
- Протокол огляду місця події від 20.07.2016 року, відповідно до якого слідчим проведений огляд місця події, на ділянці місцевості, яка знаходиться на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області було виявлено труп ОСОБА_16 ;
- Акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 770/248 від 21.07.2016 року;
- Актом судово-медичного дослідження №248 від 20.08.2016 року та висновком експерта №1-248/2016, згідно яких встановити причину смерті ОСОБА_16 не виявилося можливим;
- Протокол пред`явлення трупа до впізнання від 25.07.2016 року, згідно якого ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_28 ;
- Висновок експерта № 719 від 31.10.2016 року, згідно якого скелетовані залишки, знайдені 20.07.2016 року на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області належать ОСОБА_16 ;
- Постанова про визнання речовим доказом та доручення до кримінального провадження від 15.03.2017 року з диском Відео «Безпечне місто»;
- Протокол пред`явлення особи до впізнання від 23.03.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка на початку червня 2016 року знаходилася на площі соборній з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження;
Відповідно до висновку судово-психіатрічних експертів №140 від 30.03.2017 року ОСОБА_11 на період часу, який відноситься до скоєння кримінальних правопорушень, в яких вона підозрюється, на хронічний психічний розлад, недоумство, інший психічний розлад не страждала, була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що досліджені судом докази, які є належними, достовірними, допустимими і достатніми, в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) у скоєнні злочину за ч.1 ст.396 КК України з наступних підстав.

Суд, належним чином перевіривши та дослідивши письмові докази, встановив, що процесуальні дії в період досудового розслідування були проведені у відповідності до вимог чинного законодавства України, дотримуючись вимог КПК України.
Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України знайшла своє підтвердження та в її діях є склад злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, тому суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) за ч.1 ст.396 КК України за кваліфікуючими ознаками заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) обвинувачується у вчиненні розбою, тобто у нападі з метою заволодіння майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, який зазнав нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України, у вчиненні умисного вбивства під час розбійного нападу, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим слідством час та місці ОСОБА_11 , спільно з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, переслідуючи прямий умисел на вчинення розбою, тобто нападу на відпочиваючих в місті Одесі та Одеській області осіб, з метою заволодіння їх майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнають нападу, шляхом приведення потерпілих до несвідомого стану, застосовуючи без їх згоди (таємно) лікарський засіб «азалептин (азалептол, лепонекс), що містить в собі небезпеку для життя та здоров`я та відпускається, відповідно до Наказу МОЗ України від 19.07.2005 №360 «Про затвердження Правил виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення, Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів», тільки за рецептом лікаря, придбали в невстановленій кількості та у невстановленої слідством особи вказаний лікарський засіб.
Так, 05.06.2016 приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_11 спільно з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, діючи спільно, за попередньою змовою між собою, маючи прямий, єдиний корисливий умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном. Прибули в центр міста Одеси, де перебували в районі Соборної площі.
Реалізовуючи спільний умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, шляхом додавання (підсипання у напої) особам, які відпочивають в м. Одесі, лікарського препарату «азалептин (азалептол, лепонекс)», що містить в собі небезпеку для життя та здоров`я людей, ОСОБА_11 спільно з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, перебуваючи біля Соборної площі в м. Одесі, почали підшукувати осіб чоловічої статі, які перебувають в стані сп`яніння, з метою реалізації їх спільного умислу.
Приблизно о 04 годині 00 хвилин 05.06.2016, діючи по раніше обговореному плану, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, реалізовуючи єдиний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу, діючи погоджено із ОСОБА_11 та невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, побачила двох раніше невідомих їй чоловіків, якими виявились потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_29 , які знаходились в стані алкогольного сп`яніння, діючи в рамках відведеної їй ролі, познайомилася з останніми та запропонувала їм разом відпочити, розпити спиртні напої та познайомитись із жінками, на що вони надали свою згоду.
Отримавши від ОСОБА_13 та ОСОБА_15 згоду на спільний відпочинок, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи по раніше обговореному плану із ОСОБА_11 та ще одною особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, реалізуючи єдиний, спільний корисливий умисел, підійшла разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_16 до нібито раніше незнайомих йому ОСОБА_11 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, із пропозицією познайомитися та спільно провести відпочинок.
Під час розмови особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, умисно, діючи спільно по раніше обговореному плану із ОСОБА_11 та особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою вчинення розбійного нападу, підібравши безлюдне місце, запропонувала ОСОБА_11 та особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, потерпілим ОСОБА_13 і ОСОБА_16 спільно відпочити на пляжі Дофінівка Комінтернівського району Одеської області, на що потерпілі, ОСОБА_11 і особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, погодились.
Так, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 31029», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_11 , особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_16 поїхали на раніше обумовлене місце.
Їдучи у вказаному автомобілі, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 відмовились їхати на запропонований особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження пляж Дофінівка Комінтернівського району Одеської області та запропонували заїхати у магазин для купівлі спиртних напоїв та поїхати відпочити в с. Ліски Комінтернівського району Одеської області, на що ОСОБА_11 та двоє осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, знаючи що дане місце також в даний час доби являється безлюдним, і знаходячись там можна безперешкодно вчинити спланований ними розбійний напад, погодились.
Придбавши спиртні та безалкогольні напої ОСОБА_11 та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, потерпілі ОСОБА_13 і ОСОБА_16 на автомобілі марки «ГАЗ 31029», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, поїхали на схили до берега Чорного моря в с.Ліски Комінтернівського району Одеської області.
Приблизно о 05 годині 00 хвилин, прибувши на схили до берега Чорного моря в с. Ліски Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_11 спільно із особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення розбійного нападу, усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи за попередньою домовленістю та згодою між собою, маючи єдиний злочинний корисливий умисел та усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дій, підготували раніше придбаний та завчасно заготовлений лікарський препарат «азалептин (азалептол, лепонекс)».
Так, діждавшись слушного моменту під час вживання спиртних напоїв, ОСОБА_11 спільно із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, відволікли увагу ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , в цей же час інша особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, усвідомлюючи небезпечність та побічність дії лікарського препарату «азалептин (азалептол, лепонекс)» на організм ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , який у поєднанні із спиртними напоями має небезпечні для їх життя та здоров`я наслідки, діючи умисно, приховано та цілеспрямовано підписала останнім вказаний лікарський препарат до стаканів із напоями, які вживала потерпілі.
Далі, ОСОБА_11 спільно із особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження знаходячись на схилах берега Чорного моря в с. Ліски Комінтернівського району Одеської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, розуміючи, що лікарський препарат «азалептин (азалептол, лепонекс)» при його вживанні із алкогольними напоями є небезпечним для життя та здоров`я людини та призведе до несвідомого стану потерпілих, в тому числі настання їх смерті від дії вказаного лікарського засобу при взаємодії із алкогольними напоями, усвідомлюючи можливість настання небезпечних для життя та здоров`я наслідків, і свідомо припускаючи можливість їх настання, пересвідчившись, що потерпілі вжили напої із лікарським препаратом, продовжили розпивати спиртні напої, чекаючи втрати потерпілими свідомості.
Через декілька хвилин, на ґрунті потрапляння в організм ОСОБА_13 та ОСОБА_16 лікарського препарату «азалептин (азалептол, лепонекс)» їм стало зле, після чого вони втратили свідомість.
У цей час, ОСОБА_11 спільно із особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, пересвідчившись, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 перебувають у несвідомому стані, усвідомлюючи небезпечність даного стану організму для життя та здоров`я, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілих і свідомо припускаючи можливість їх настання смерті потерпілих і свідомо припускаючи можливість їх настання, заволодівши грошовими коштами та особистими речами потерпілих, а сама: срібним ланцюгом вагою 20 грам, вартістю 3000 гривень, срібним хрестом вагою 5 грам, вартістю 1000 гривень, мобільним телефоном «LG» моделі L90 вартістю 1700 гривень, грошовими коштами в сумі 1500 гривень, які: належали потерпілому ОСОБА_13 , срібним ланцюгом вагою 10 грам, вартістю 1500 гривень, срібним хрестом вагою 8 грам, вартістю 1200 гривень, золотим кільцем вагою 2,65 грам, 585 проби, вартістю 3000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_18 , після чого безперешкодно зникли з місця події, заподіявши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 7200 гривень та ОСОБА_18 на загальну суму 5700 гривень.
У результаті злочинних дій ОСОБА_11 та осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, а також потрапляння в організм Фалькіна 1-І. лікарського препарату «азалептин (азалептол, лепонекс)» та отриманих від цього тілесних ушкоджень, останній помер, після чого ОСОБА_11 разом з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження вивезли труп ОСОБА_16 та тіло ОСОБА_13 , який знаходився у без свідомому стані, на автомобілі марки «ГАЗ 31029», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та залишили їх в невстановленому в ході досудового розслідування місці на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, знаючи, що ОСОБА_16 вже мертвий, та вважаючи, що ОСОБА_13 помре вже в даному місці, не приходячи до свідомості.
Лише 20.07.2016 біля 13 години 15 хвилин на ділянці місцевості, розташованій на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області виявлено труп ОСОБА_16 , який знаходився в стані виражених гнильних змін у вигляді буро-коричневого забарвлення шкіри з дефектами її в області верхніх и нижніх кінцівок, відсутності шкіри та м`яких тканин шиї та голови, значного трупного аутолізу внутрішніх органів із частковим скелетуванням (голови, шиї), у зв`язку із чим встановити причину смерті не представилось можливим.
Однак, не залежно від волі ОСОБА_11 та осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, які вважали, що виконали всі необхідні дії на вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , останній у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, прийшов у свідомість та, знаходячись в дезорієнтованому стані, почав вчиняти активні дії на отримання медичної допомоги. Так, 08.06.2016 біля смт. Нові Бідяри, Комінтернівського району Одеської області було встановлено місцезнаходження ОСОБА_13 , який знаходився в дезорієнтованому стані, після чого останнього було доставлено до реанімаційного відділення КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», де йому надано медичну допомогу.
Згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи №2532 від 21.06.2016, в сечі у ОСОБА_13 виявлено азалептин (азалеплод, лепонекс).
Згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи №2417 від 16.09.2016 ОСОБА_13 знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» з 08.06.2016 по 23.06.2016 з приводу отруєння азалентолом, яке ускладнилось розвитком токсичного гепатиту з цитолітичним та холестатичним синдромами, компресійно-ішемічною нейропатією лівого малогомілкового нерва з елегією стопи, що підтверджується даними судово- медичної експертизи його сечі, а також клінічною картиною стану здоров`я. Вказане отруєння спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Довести свій злочинний умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_13 , ОСОБА_11 спільно з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, не зуміли по причинам, які не залежали від їх волі, у зв`язку зі своєчасним наданням медичної допомоги ОСОБА_13 , чим врятовано життя останньому.
Отже, ОСОБА_11 спільно з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, довести свій злочинний намір на вчинення умисного вбивства двох та більше осіб до кінця не змогли, з причин, які не залежали від їх волі.
На підставі викладеного, органами досудового розслідування ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) обвинувачується у вчиненні розбою, тобто у нападі з метою заволодіння майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, який зазнав нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, а також у вчиненні умисного вбивства під час розбійного нападу, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_16 , вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ст.115 Кримінального кодексу України.
Крім цього, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п. п. 1, 6, 12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, яке кваліфікується як закінчений замах на вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.
Дослідивши в повній мірі надані суду письмові докази, заслухавши показання обвинуваченої, потерпілих та свідків, суд приходить до переконання про помилковість кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) в частині висунутого їй обвинувачення у вчиненні розбою, тобто у нападі з метою заволодіння майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, який зазнав нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України, у вчиненні умисного вбивства під час розбійного нападу, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу Українивиходячи з наступного.

Дотримуючись принципу змагальності сторін, передбаченого ст.7, ст.22 КПК України, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд створив сторонам судового процесу необхідні умови для реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, забезпечивши всім учасникам судового провадження рівні права.
Суд перевірив доводи сторони обвинувачення про наявність у діях ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) складу злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, перевірив доводи сторони захисту, перевіривши висунуте обвинувачення за зазначеними статтями КК України, дослідивши надані докази, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що зібрані докази обвинувачення ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) є належними, допустимими, достовірними, але у своїй сукупності є не достатніми для підтвердження факту вчинення ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Завданням кримінального провадження у відповідності з вимогами ст.2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження буда застосована належна правова процедура.
За правилами ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення / час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення /.
При цьому, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин, передбачених у ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Згідно ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.п.6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Відповідно до п.3.10, 16Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у разі, коли до кримінальної відповідальності притягнуто кількох осіб, які діяли спільно з умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого чи заподіяння шкоди його здоров`ю, належить з`ясовувати і зазначати у вироку характер їхніх дій, ступінь участі у вчиненні злочину кожної з них. За п.6 ч.2 ст.115 КК як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержативнаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення цього злочину.

Вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст.115 КК) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про

спільне його виконання.

За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою

приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншимспівучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства(у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію

спільного умислу тощо.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків. При вирішенні питання щодо спрямованості (змісту) умислу особи необхідно виходити із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховувати не тільки поведінку винуватця і потерпілого напередодні злочину та їхні стосунки, але й спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, застосоване знаряддя злочину, характер, локалізацію та ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, а також поведінку винної особи після скоєного. Про наявність прямого умислу можуть свідчити такі дії особи, які завідомо для неї повинні були потягнути за собою смерть потерпілого.
Під час з`ясування фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено, що відповідно до показань обвинуваченої вона прибула в м.Одесу з метою поїхати на роботу у с.Затоку Одеської області. Вона через своїх знайомих познайомилась з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, у якої зупинилась у квартирі, тобто зазначена особа була для неї малознайомою особою, з якою вона познайомилась безпосередньо перед подією та на її запрошення поїхала разом з нею гуляти до центру міста. Також з показань обвинуваченої встановлено, що вона дійсно була на місці події, однак жодних протиправних дій відносно потерпілих не вчиняла.
Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_13 обвинувачена жодних протиправних дій відносно потерпілих не вчиняла. Напої йому та потерпілому ОСОБА_16 наливали та давали дві особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, які відкрили коньяк та наполягали, щоб він та потерпілий ОСОБА_16 випили його. Обвинувачена ОСОБА_11 в цей час знаходилась у стороні і весь час мовчала. Коли вони з потерпілим ОСОБА_16 вживали коньяк, з ними разом знаходилась одна особа, яка вживала разом з ними свій слабоалкогольний напій. Будь-які активні умисні дії обвинувачена відносно нього та потерпілого ОСОБА_16 не вчиняла.
Зазначені показання потерпілого повністю підтверджуються та узгоджуються з показаннями обвинуваченої щодо обставин вчинення злочинів відносно потерпілих, тому суд оцінює показання обвинуваченої та потерпілого ОСОБА_13 як послідовні, логічні та правдиві, які спростовують висунуте відносно обвинуваченої ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.
При викладених обставинах судом встановлено та ніким з учасників кримінального провадження у судовому засіданні не спростовано, що на місці події, протягом всього часу вчинення кримінальних правопорушень, обвинувачена жодного разу не знаходилась з потерпілими у безпосередньому контакті, не вживала спільно з ними будь-які напої, навіть не спілкувалась з ними.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена перебувала в м.Одесі проїздом, тобто не тривалий період часу. З особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, познайомилась з приводу того, що їй не було де зупинитись в м.Одесі, що свідчить по те, що на місці події з особами, матеріали провадження відносно яких виділені в окреме провадження, обвинувачена опинилась фактично випадково та через декілька днів після вчинення кримінального правопорушення виїхала з м.Одеси.
Викладені встановлені судом обставини виключають наявність у діях обвинуваченої попередньої змови з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та відсутність умислу та мотиву на позбавлення життя потерпілих.

Водночас, судом встановлено, що перебуваючи на місці події обвинувачена, яка була безпосереднім очевидцем події, розуміла та усвідомлювала, що інші особи вчиняють особливо тяжкі злочини, бачила наслідки таких протиправних дій, однак протягом тривалого часу не повідомила правоохоронні органи про вчинені злочини.
Крім того, суд не бере до уваги досліджені судом, надані стороною у якості доказів: відповідь ПТ «Донкредит» від 20.09.2016 року з долученим договором надання фінансового кредиту №ДОН від 06.06.2016 року, згідно яких ОСОБА_11 отримала фінансовий кредит за предмет застави золоту обручку, 585 проби, вагою 2,65 г. та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.09.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_11 , як особу, яка 06.06.2016 року здала золоту обручку у ломбард, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів, що саме ця золота обручка має будь-яке відношення до вчинення кримінального правопорушення. Зазначена золота прикраса не долучена до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу та у період досудового розслідування не проведено її впізнання.
Також суд не бере до уваги схему зв`язків користувачів абонентських номерів в період з 10.06.2016 року до 20.06.2016 року, якою зафіксовані телефонні розмови між особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження та жодним чином не доводять винуватість обвинуваченої ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.
Виходячи зі встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин скоєних обвинуваченою ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) протиправних дій суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано суду жодних достатніх доказів на підтвердження вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, оскільки досліджені судом докази підтверджують факт перебування обвинуваченої на місці події та в подальшому приховуванні особливо тяжкого злочину, але жодним чином не доводять винуватість обвинуваченої у вчиненні розбою, тобто у нападі з метою заволодіння майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, який зазнав нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у вчиненні умисного вбивства під час розбійного нападу, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.
На підставі викладених встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.396 КК України за кваліфікуючими ознаками - заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) покарання, суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Визначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а саме, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, має сім`ю та має на утриманні двоє малолітніх дітей, тому вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у вигляді позбавлення волі.

Водночас суд враховує, відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.
Згідно ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Судом встановлено, що 05.06.2016 року ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.396 КК України, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином та з дня вчинення нею злочину минуло більш ніж 5 років.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) підлягає звільненню від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 337, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Лопатіну ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) ОСОБА_30 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України Лопатіну ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) ОСОБА_30 звільнити від призначеного вироком суду покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_31 , ОСОБА_12 ) ОСОБА_32 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України - закрити.

Запобіжний захід до ОСОБА_31 , ОСОБА_12 ) під час судового розгляду не застосовувався.

Речові докази зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3