Справа № 552/5538/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 24 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 24 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000388 від 19 березня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2022 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, від 24 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000388 від 19 березня 2020 року.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , якій брав участь у справі в режимі відеоконференції, скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні проти вимог скарги заперечила, посилаючись на те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження слідчим винесена у повній відповідності до вимог кримінального процесуального закону. Тому в задоволенні скарги просила відмовити.

При цьому суд відхиляє посилання скаржника на безпідставність участі в судовому засіданні прокурора замість слідчого, який виніс оскаржувану постанову.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000388 від 19 березня 2020 року, прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 включена до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника, прокурора, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000388 від 19 березня 2020 року, приходить до наступних висновків.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів скарги, кримінальне провадження № 0000388 від 19 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 21 вересня 2021 року, у зв`язку з чим на підставі п.3 ч.1 ст.303 КПК України він має право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Також як вбачається з матеріалів скарги, матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 від 19 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, перебували у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 24 лютого 2022 року кримінальне провадження №0000388 від 19 березня 2020 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 5 ст. 110 КПК України передбачені вимоги до постанови слідчого, прокурора, зокрема п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В той же час оскаржувана постанова фактично не містить належного обґрунтування прийнятого слідчим рішення про закриття провадження.

При цьому слідчий взагалі не зазначив які саме обставини ним встановлені, на підставі яких доказів, які слідчі дії ним проводилися.

Зокрема, постанова містить інформацію, що «Заявник зазначає, що в матеріалах кримінального провадження №0000551 від 13 квітня 2017 року… відсутні відомості про переховування ОСОБА_3 від органу досудового розслідування, прокурора чи суду. В свою чергу орган досудового розслідування уникав проведення за участі підозрюваного слідчих та інших процесуальних дій з метою здійснення його незаконного затримання», « ОСОБА_3 вбачає в діях слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області, прокурора ХМП №5 Трифонова ознаки перевищення влади, що призвело до його незаконного затримання».

З оскаржуваної постанови не вбачається чи встановлені такі обставини слідчим, чи дійсно в матеріалах кримінального провадження №0000551 від 13 квітня 2017 року відсутні відомості про переховування ОСОБА_3 від органу досудового розслідування, прокурора, або такі відомості в матеріалах кримінального провадження наявні, чи є відомості щодо належного повідомлення (виклику) слідчим ОСОБА_3 . Чи встановлено факт звернення до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання при відсутності у кримінальному провадженні доказів належного повідомлення ОСОБА_3 про виклик до слідчого. Ким саме подано (складено, підписано) таке клопотання. Чи був обізнаний слідчий, прокурор про те, що ОСОБА_3 є адвокатом, тощо.

Фактично зміст основної частини постанови становить виклад протоколів допиту допитаних в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

При цьому аналіз зазначених доказів слідчим не надано. Не усунуто суперечності в показаннях свідка ОСОБА_3 з показаннями інших свідків.

Слідчий у оскаржуваній постанові посилається на розгляд слідчим суддею клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Але слідчий жодним чином не зазначив у своїй постанові які ним встановлено обставини щодо звернення слідчого або прокурора з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на затримання та доставку в суд ОСОБА_3 , у зв`язку з чим за повідомленням заявника і було вчинено відносно нього кримінальне правопорушення.

Замість цього слідчий посилається на розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_12 , перегляд ухвали слідчого судді апеляційною інстанцією та розгляд Вищою радою правосуддя скарги на дії судді ОСОБА_7 і надає оцінку цим обставинам, а не обставинам звернення з клопотанням та розгляд клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_3 .

Загальна вказівка, що під час досудового розслідування не встановлено достатніх для стороннього спостерігача об`єктивних даних і доказів та підтверджуючих документів щодо перевищення службових повноважень, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян працівниками Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області та Харківської місцевої прокуратури №5, слідчим суддею не розцінюється як таке, що належним чином обґрунтовує прийняте слідчим рішення.

Оскаржувана постанова не містить відомостей щодо встановлення слідчим будь-яких обставин щодо наявності або відсутності дій, що підпадають під кваліфікацію ч. 1 ст. 365 КК України.

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 слідчим допитаний в якості свідка, що не відповідає вимогам частин 1 та 2 ст. 55 КПК України, згідно якої потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається з витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000388 від 19 березня 2020 року, вказане кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_3 від 23 листопада 2019 року про вчення щодо нього службовими особами Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області та Харківської місцевої прокуратури №5 перевищення владних повноважень.

ОСОБА_3 подав правоохоронним органам заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням незаконного затримання. За його заявою розпочато досудове розслідування. Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України з поданням ним такої заяви він набув статусу потерпілого.

Той факт, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року зобов`язано внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , не позбавляє його статусу потерпілого, якого він набув, звернувшись до правоохоронного органу з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Але в якості потерпілого ОСОБА_3 слідчим допитаний не був. Крім того, слідчим було відмолено заявнику у визнанні його потерпілим, у зв`язку з чим він не зміг скористатися правами потерпілого, передбаченими ст. 56 КПК України.

При цьому, скасовуючи ухвалу слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 20 травня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова у своїй ухвалі від 30 липня 2021 року (справа №642/4556/21, провадження №1-кс/642/2320/21) зазначав, що слідчим виконано не всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, зокрема, слідчим не допитано в якості потерпілого заявника, не вручена пам`ятка про права або обов`язки потерпілого.

Зазначене слідчим не взято до уваги, і на час винесення оскаржуваної постанови вказаний недолік не усунуто.

Скасовуючи постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 11 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000388 від 19 березня 2020 року, прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 у постанові від 11 жовтня 2021 року зазначив, що слідчим у кримінальному провадженні на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова не проведено тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Червонозаводського районного суду м.Харкова.

У зв`язку з цим слідчий звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до оригіналу судової справи №646/197/18, провадження 1-кс/646/3732/2019 з розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю її копіювання.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2021 року клопотання задоволено, слідчому надано тимчасовий доступ до справи №646/197/18, провадження 1-кс/646/3732/2019 з розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 .

Але, як вбачається з матеріалів тимчасового доступу, справа №646/197/18, провадження 1-кс/646/3732/2019 містить не матеріали розгляду клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_3 , що фактично має значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні №0000388 від 19 березня 2020 року, а матеріали розгляду клопотання про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу.

При цьому в заяві про вчинення відносно нього кримінального правопорушення ОСОБА_3 просив у встановленому законом порядку здійснити тимчасовий доступ до оригіналів судової справи №646/197/18 (провадження № 1-кс/6463731/2019).

Але, відмовляючи ОСОБА_12 у визнанні потерпілим, слідчий фактично позбавив його права звертатись з клопотанням про витребування (залучення) доказів.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження слідчим винесена передчасно, без проведення всіх необхідних слідчих, процесуальних дій, а тому її необхідно скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути слідчому для продовження досудового розслідування.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 24 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000388 від 19 березня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1