Справа № 296/935/22
Ухвала
Іменем України

11 лютого 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні у місті Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, з неповною вищою освітою, останнє місце роботи: адміністратор автомийки "Водолій", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.289, п.1, п.2, п.6 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні №0000395 від 04.09.2021, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - СУ ГУНП в Житомирській області) ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 04.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.289, п.1, п.2, п.6 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 вересня 2021 року, близько 07 год. 00 хв., ОСОБА_6 , з метою вчинення нападу для заволодіння грошовими коштами та чужим майном, поєднаного з проникненням в житло та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, прибув до квартири АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , через незамкнені вхідні двері, протиправно проник до приміщення вищевказаної квартири, де у той час в різних кімнатах відпочивали ОСОБА_8 та її малолітня донька ОСОБА_9 .
Перебуваючи у квартирі, ОСОБА_6 у дальній кімнаті виявив золоті ювелірні вироби, вагою 20 гр, якими незаконно заволодів, поклавши до кишені своєї куртки.
Продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиною метою, відшукав у квартирі кухонний ніж та підійшов до малолітньої ОСОБА_9 , яка в цей час спала в одній із кімнат квартири, розбудив останню і, демонструючи ніж, здійснив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я малолітньої в разі відмови передати йому наявні матеріальні цінності. Під час висловлювання погроз ОСОБА_6 приставив лезо ножа до горла ОСОБА_9 , а тому вона сприйняла це як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю.
Побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_9 вказала на шухляду шафи коридору, у якій ОСОБА_6 виявив золоті ювелірні вироби, вагою 15 гр., та брелок з ключем від автомобіля «Volkswagen Polo».
Переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння наявними у квартирі золотими ювелірними виробами, а також транспортним засобом, зважаючи на опір, який йому чинився з боку ОСОБА_9 , з метою приховання своїх протиправних дій, у цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті малолітній ОСОБА_9 та її матері ОСОБА_8 .
Розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, усвідомлюючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_6 штовхнув малолітню ОСОБА_9 руками, від чого та впала на підлогу кімнати, та наніс їй числені удари ножем в місця розташування життєво-важливих органів. Від отриманих, несумісних із життям, тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла на місці події.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_8 , яка в цей час відпочивала в дальній кімнаті квартири на ліжку, та наніс їй численні удари ножем в місця розташування життєво-важливих органів, чим заподіяв смерть ОСОБА_8 .
Причиною смерті малолітньої ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є множинні колото-різані поранення тіла з ушкодженням внутрішніх органів.
Продовжуючи свій злочинний умисел, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, ОСОБА_6 вирішив знищити сліди вчинених злочинів шляхом підпалу квартири.
Маючи прямий умисел на знищення майна ОСОБА_8 шляхом підпалу, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 підпалив речі в дальній кімнаті квартири та на чотирьох конфорках кухонної плити ввімкнув газ, без запалювання, після чого покинув квартиру з викраденим майном.
Реалізуючи умисел на заволодіння транспортним засобом та використання його в подальшому у власних цілях, а саме зникнення з місця злочину, ОСОБА_6 04.09.2021, близько 11 год. 30 хв., перебуваючи на паркувальному майданчику, прилеглому до будинку АДРЕСА_4 , сів за кермо автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , та поїхав від місця вчинення злочину.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, використовуючи автомобіль, що належить потерпілій ОСОБА_8 , у власних цілях, ОСОБА_6 поїхав в поле, що розташоване неподалік села Вільнопілля, Бердичівського району Житомирської області, де у подальшому шляхом підпалу знищив автомобіль, заподіявши потерпілій матеріального збитку.
В результаті вище вказаних злочинних дій, що були направлені на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_6 незаконно заволодів майном ОСОБА_8
05 вересня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.208 КПК України, було затримано за підозрою у вчинені злочину, передбаченого п.1, п.2, п. 6 ч.2 ст.115 КК України.
05 вересня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.1, п.2, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України.
09 вересня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбаченого ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.289, п.1, п.2, п.6 ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.12.2021 ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 21 лютого 2022 року (включно), без визначення розміру застави.
Необхідність продовження строку тримання під вартою обґрунтовує тим, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 21 лютого 2022 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження, ознайомити з матеріалами сторону захисту, потерпілих, скласти реєстр матеріалів, затвердити обвинувальний акт і скерувати його до суду. При цьому, ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.
Так, орган досудового розслідування вказує на наявність наступних ризиків:
- ОСОБА_6 переховувався від працівників поліції на території Ружинського району Житомирської області, де був затриманий, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженні шляхом неприбуття до органу досудового розслідування;
- після вчинення злочину ОСОБА_6 намагався знищити речові докази, на місці події в квартирі шляхом здійсненого підпалу, а також намагався спалити автомобіль, яким незаконно заволодів;
- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину при обтяжуючих обставинах, не має постійного джерела доходів, перебуваючи на волі матиме можливість чинити тиск на потерпілих та свідка дружину ОСОБА_10 , з метою схилення давати покази чи їх змінити на користь підозрюваного, не з`являтися на виклики слідчого та суду і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню;
- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою заперечував. Вказав, що підозра є необгрунтованою, а ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, знищення речових доказів, вчинення інших правопорушень прокурором і слідчим не доведені, суспільний резонанс внаслідок вчиненого злочину не є ризиком. Зауважив, що строк досудового розслідування спливає 04.03.2022, натомість в клопотанні слідчий просить продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, що cуперечить вимогам КПК України. Також зазначив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за останнім місцем роботи. Просив обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника. Крім того, пояснив, що всі докази у кримінальному провадженні вже зібрані, а тому ризик їх знищення відсутній.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.
Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обгрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , можливо, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.289, п.1, п.2, п.6 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 04.09.2021; протоколом огляду предметів та документів від 05.09.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.09.2021; протоколом слідчого експерименту від 05.09.2021 за участі підозрюваного ОСОБА_6 ; висновком судово імунологічної експертизи; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом огляду відеозапису за участю ОСОБА_14 ; висновками судових молекулярно генетичних експертиз; висновком судово трасологічної експертизи.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.12.2021 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000395 від 04.09.2021 продовжено до 04 березня 2022 року.
Слідчим суддею встановлено, що обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є необхідність виконання вимог ст.290 КПК України щодо надання доступу на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складення реєстру матеріалів і затвердження обвинувального акту.
При цьому слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.
Зокрема, продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.
У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність, а також у контексті такого ризику надає оцінку особі підозрюваного: неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає.
Продовжує існувати ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину при обтяжуючих обставинах, не має постійного джерела доходів.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту достатніми доказами не доведено. Позитивна характеристика, видана ФОП ОСОБА_15 10.02.2022 щодо підозрюваного, в контексті обставин даного кримінального провадження та встановлених в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, не може бути єдиною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, беручи до уваги особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, а саме до 04 березня 2022 року включно.
Враховуючи вищевикладене, клопотання про продовження строків тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Враховуючи приписи п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки пред`явлена підозра у вчиненні злочину, передбаченого п.п.1,2,6 ч.2 ст.115 КК України.
Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 04 березня 2022 року (включно), без визначення розміру застави.
В решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Повний текст ухвали складено 16 лютого 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1