Справа № 455/325/21
Провадження № 1-кп/455/57/2022
ВИРОК
Іменем України

22 березня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань об`єднане кримінальне провадження за №0000024 від 01.02.2021, № 0000004 від 23.02.2021, №0000025 від 10.03.2021 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, який є особою з інвалідність 3 групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , 31.01.2021 приблизно о 06.00 год., перебуваючи в АДРЕСА_3 , та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, викрали, шляхом відрізання, кабель повітряної лінії зв`язку марки ТТП 20x2x0,32 довжиною 150 метрів, інв. №10(4606, від шафи розподільчої опори №1 до опори №3, чим спричинили збитки ПАТ «Укртелеком» на суму 5499,00 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 19 лютого 2021 року, приблизно о 09:00 год., перебуваючи в с.Головецько Самбірського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом відчинення навісного замка, яким були зачинені вхідні двері до господарського приміщення, що за адресою АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 , проник в середину вказаного приміщення, звідки викрав бензопилу торговельної марки «Темп» моделі «БП-45В», ринкова вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить - 1535,46 грн., чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Він же, ОСОБА_4 08.03.2021 в нічний час доби, перебуваючи неподалік від центральної дороги в с.Плоске, Старосамбірського району Львівської області та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, повторно, шляхом відрізання, вчинив крадіжку кабеля повітряної лінії зв`язку марки ТТП 10x2x0,4 довжиною 34 метри, інв. №10(4606), від шафи розподільчої опори №2 до опори №3, чим спричинив збитки ПАТ «Укртелеком» на суму 636,82 гривень.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях визнали повністю та підтвердили обставини викладені в обвинувальних актах. Зазначили, що розуміють і не оспорюють формулювання та характер пред`явленого їм обвинувачення, правову кваліфікацію їх дій, всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважають достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що взимку, 31.01.2021 близько 06.00год, в с.Головецько, він разом з ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, вирішили викрасти кабель зі стовпа, який вже тривалий час звисав із опори. З цією метою, він ( ОСОБА_3 ) виліз на стовп та плоскогубцями, які мав при собі, відрізав кабель довжиною близько 150м, а ОСОБА_4 в той час стояв на землі. Після цього, їх дії помітили місцеві мешканці та викликали працівників поліції, які приїхали та вилучили у них викрадений кабель. У вчиненому щиро розкаюється, усвідомлює наслідки своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в судовому засіданні показав, що в січні 2021року приблизно о 6 годині ранку в с.Головецько, він разом з ОСОБА_3 вирішили викрасти кабель. Для цього, ОСОБА_3 виліз на стовп та плоскогубцями відрізав кабель. Потім вони скрутили кабель, проте їхні дії помітили місцеві мешканці та згодом приїхали працівники поліції, які вилучили у них кабель. Крім того зазначив, що в лютому 2021 він перебував у с.Головецько разом з ОСОБА_7 де в господарському приміщенні, яке належить останньому, побачив бензопилу. Після цього, коли ОСОБА_7 спав, він відчинив двері згаданого підсобного приміщення, бо навісний замок не був зачинений, та викрав для власних потреб бензопилу. Вказану бензопилу добровільно видав працівниками поліції. Також зазначив, що в березні 2021 року у нічний час, він, перебуваючи у с.Плоске, з метою особистого збагачення, викрав кабель шляхом відрізання такого від стовпа, який в подальшому вилучили у нього працівники поліції. У вчиненому щиро розкаюється, усвідомлює наслідки своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнали повністю, вони та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальних актах, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії юридично вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням в інше приміщення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається їх щире каяття. Також обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення щодо епізоду, який мав місце 19 лютого 2021року.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000025 обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, зазначено рецидив злочинів. Однак, із таким твердження сторони обвинувачення, суд не може погодитись з огляду на наступне.

Згідно ст.34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Однак, як встановлено судом, ОСОБА_4 на момент вчинення даного злочину не мав судимості, а тому посилання сторони обвинувачення у обвинувальному акті на те, що такий скоїв рецидив злочинів, не ґрунтується на законі.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами , покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Також судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема те, що такий не судимий, його сімейний та матеріальний стан, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні немає, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я, зокрема те, що обвинувачений є працездатним (інвалідності не встановлено), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, та перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, відносяться до нетяжких та тяжких злочинів.

Також судом враховуються дані про його особу, зокрема те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, його сімейний та матеріальний стан, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні немає, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я, зокрема те, що обвинувачений є особою з інвалідністю 3 групи, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд враховує обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд також приймає до відома досудові доповіді складені Самбірським районним сектором №1 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення щодо обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_3 оцінюються як середній та орган пробації вважає, що виправлення обвинувачених без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Також, при призначені покарання суд враховує думку представника потерпілого ПАТ «Укртелеком», який у поданих ним клопотаннях щодо міри покарання покладається на розсуд суду, та думку потерпілого ОСОБА_7 , який в своїй заяві просив суд обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України та обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2,3 ст.185 КК України.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ст.69 КК України, суд не вбачає.

Разом з тим, враховуючи особу винних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, не судимі, є особами молодого віку, суд приходить до переконання, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, з покладення на них обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи заявлені цивільні позови суд виходить з наступного.

Так, 26.03.2021 року представником потерпілого ПАТ « Укртелеком» ОСОБА_8 подано цивільний позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином в сумі 5499 грн. Крім того, 02.11.2021 року представником потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_8 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 636,82 грн.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позови цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинувачених встановлено протиправну поведінку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також встановлено наявність заподіяної матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком».

На підтвердження понесеної позивачем (потерпілим) матеріальної шкоди, останнім долучено до матеріалів справи завірені копії довідок про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 02.02.2021 та від 10.03.2021, які підтверджують суму матеріальної шкоди у розмірі 5499 гривень та 636,82 гривень.

Таким чином, дослідивши матеріали цивільного позову, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення, та з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача ПАТ «Укртелеком» слід солідарно стягнути 5499 гривень матеріальної шкоди, а також з ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача ПАТ «Укртелеком» 636,82 гривень матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок відповідно до вимог ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених не обиралися. Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368-371, 373-376, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- бензопилу марки «Темп» моделі «БП-45В», яка згідно квитанції №1115 знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_7 ;

- кабель повітряної лінії зв`язку ТТП 10x2x0.4 довжиною 34 м, який передано на зберігання ПАТ «Укртелеком» - вважати повернутим власнику ПАТ «Укртелеком»;

- кабель повітряної лінії зв`язку довжиною 150 м, який передано на зберігання ПАТ «Укртелеком» - вважати повернутим власнику ПАТ «Укртелеком».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Цивільний позов ПАТ « Укртелеком» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укртелеком» завдану матеріальну шкоду у розмірі 5499 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень.

Цивільний позов ПАТ « Укртелеком» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укртелеком» завдану матеріальну шкоду у розмірі 636 (шістсот тридцять шість) гривень 82 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому, вирок відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1