У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2022 Справа №607/6807/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні за № 0000668 від 19 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 6», IMEI: НОМЕР_1 , який добровільно виданий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , та який належить йому на праві власності.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали відділу протидії кіберзлочинам в Тернопільській області ДКН НП України про те, що ОСОБА_4 розміщуючи в мережі Інтернет оголошення щодо продажу військової амуніції, якої насправді у нього не було, шляхом обману, та зловживанням довірою, вчиняючи свої дії повторно заволодів грошовими коштами громадян, які перераховували на його рахунок грошові кошти за придбання вказаних товарів. Сума матеріальних збитків встановлюється.
За даним фактом 19 травня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000668 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
23 травня 2022 року слідчим СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 було змінено кримінально правову кваліфікацію у вказаному кримінальному провадженні з ч. 2 ст. 190 на ч. 3 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_4 01 червня 2022 року добровільно видав мобільний телефон марки «Iphone 6», який використовував у своїй злочинній діяльності.
Власником і користувачем вказаного майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .
В ході огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , в ньому виявлено переписки в мережі Інтернет з особами, в ході яких ОСОБА_4 вводив їх в оману, та таким чином незаконно заволодів грошовими коштами.
Так, в ході огляду встановлено, що ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , в сумі 7000 гривень, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 в сумі 3000 гривень та ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_4 в сумі 750 гривень. Вищевказані кошти потерпілі переказували на картковий рахунок ОСОБА_4 , як завдаток, з метою придбання військової амуніції, однак ОСОБА_4 будь яких дій на виконання вказаних зобов`язань не вчиняв.
В подальшому мобільний телефон за постановою слідчого визнано речовим доказом, а тому, прокурор просив клопотання задовольнити, накласти арешт на вищевказане майно з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, та з врахуванням того, що вилучена річ має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 , будучи належно повідомлений про час і місце розгляду справи, до залу суду не прибув, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити його з підстав у ньому викладених.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання, будучи належно повідомлений про час і місце розгляду справи, до залу суду не прибув, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти арешту на мобільний телефон марки «iPhone 6», IMEI: НОМЕР_1 , не заперечує.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не прибуття цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не перешкоджає розгляду клопотання, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу без їх участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя встановив, що Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000668 від 19 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом того, що ОСОБА_4 розміщуючи в мережі Інтернет оголошення щодо продажу військової амуніції, якої насправді у нього не було, шляхом обману, та зловживанням довірою, вчиняючи свої дії повторно заволодів грошовими коштами громадян, які перераховували на його рахунок грошові кошти за придбання вказаних товарів. Сума матеріальних збитків встановлюється.

Як вбачається з протоколу добровільної видачі від 01 червня 2022 року, ОСОБА_4 , 28.02.1990, добровільно видав мобільний телефон марки «iPhone 6», IMEI: НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності.

Постановою старшого слідчого Тернопільського РУП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_9 від 01.06.2022, мобільний телефон марки «iPhone 6», IMEI: НОМЕР_1 , який добровільно видав ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000668 від 19 травня 2022 року та поміщено у сейф-пакет № 7336017, який знаходиться у камері зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП України в Тернопільській області.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Відповідно до п. 1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, чи є предметом кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно вимог ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження і такий допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане у клопотанні майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.
Також, згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Водночас, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні за № 0000668 від 19 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 6», IMEI: НОМЕР_1 , який поміщено у сейф-пакет № 7336017, та який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Копію ухвали направити прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та власнику майна ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1