Справа № 937/8878/19
У Х В А Л А

іменем України

20.04.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не одруженого, особа без реєстрації місця проживання, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; тимчасово мешкає АДРЕСА_2 , за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України про продовження строку дії застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
25.10.2019 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Мелітопольською окружною прокуратурою по кримінальному провадженню № 0002255 від 14.08.2019 направлено обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
14.04.2022 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
У судовому засіданні прокурор заявив клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Захисник обвинувачених проти даного клопотання заперечує, так як клопотання необгрунтоване, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні та недоведені.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З поданих матеріалів суд вбачає, що стосовно ОСОБА_5 дія запобіжного заходу у виді тримання під варто продовжувалась, у зв`язку із наявністю ризиків та їх реальним характером, неможливістю запобігти їм при застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 22.02.2022 продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою по 23 квітня 2022 року включно.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Заслухавши прокурора, суд дійшов висновку, що існують наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Згідно з п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
Так, 14.08.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, враховуючи вищенаведені обставини, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний/обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Оскільки ОСОБА_5 , як було зазначено вище, не має місця реєстрації, є мешканцем іншої області, вважаю, що даний запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки. Крім того, вважаю, що слід врахувати відомості, наведені вище при аргументації ризиків, які унеможливлюють проживання обвинуваченого за теперішнім місцем мешкання АДРЕСА_2 ;
- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні. Відсутність таких осіб, а також достатнього рівня доходів унеможливлює також застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки;
- запобіжний захід у вигляді застави судом може не встановлюватися щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що, вважаю, унеможливлює застосування відносно підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, при цьому, прошу суд врахувати відомості, які вказують на фактичну неможливість проживання обвинуваченого за місцем його теперішнього проживання та реєстрації, з метою запобігання встановленим ризикам.
Викладене свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при застосуванні/продовженні до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже, суд вважає, що окрім наявного обґрунтованого обвинувачення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України існують, належним чином обґрунтовані прокурором та не зменшились, а тому у суду є всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 187, 199, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 20.04.2022 р. по 18.06.2022 р.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя: ОСОБА_1

20.04.2022