Справа №639/1421/22
Провадження №1-кп/639/271/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 11.02.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який є пенсіонером за віком, неодруженого, який неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
ОСОБА_3 у 2017 році (більш точні дату та час досудовим розслідуванням встановити не є можливим) в районі вулиці Полтавський шлях, міста Харків знайшов на вулиці посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 , видане Головним управлінням Національної гвардії України 13.05.2015 на ім`я ОСОБА_4 . Розуміючи те, що вищевказане посвідчення є важливим особистим документом особи, оскільки засвідчує важливі події в житті ОСОБА_4 і втрата якого суттєво ускладнює реалізацію його прав, свобод і законних інтересів, не маючи наміру на повернення документу його законному власнику, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 вирішив залишити собі посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 , видане Головним управлінням Національної гвардії України 13.05.2015 на ім`я ОСОБА_4 , для використання в подальшому, тим самим привласнивши вказаний важливий особистий документ.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Далі, продовжуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи той факт, що вказане посвідчення є документом, який видається уповноваженою на те установою та надає право користуватися пільгами, що надаються державою учасниками бойових дій, у ОСОБА_3 виник противоправний умисел, направлений на підробку даного посвідчення, з метою подальшого його використання в особистих інтересах.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 у грудні 2021 році (більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити неможливо), в районі вулиці Дудинська міста Харків, діючи умисно та самостійно, підробив посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 , видане Головним управлінням Національної гвардії України 13.05.2015 на ім`я ОСОБА_4 , шляхом вклеювання власної фотокартки. Таким чином, ОСОБА_3 підробив посвідчення, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою його подальшого використання.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів №СЕ?19/121?22/3491-ДД від 17.02.2022 у посвідченні учасника бойових дій НОМЕР_1 , видане Головним управлінням Національної гвардії України 13.05.2015 на ім`я ОСОБА_4 , має місце зміна первинного змісту, а саме повна заміна фотокартки.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду
Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному провадженні.
Письмовою заявою ОСОБА_3 від 25.05.2022 року, яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з положеннями ч. 2 ст. 302 КПК України щодо обмеження права на апеляційне оскарження вироку суду, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Враховуючи викладене та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення кримінальні проступки, передбачені:
-ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом;

-ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , в ході досудового розслідування не встановлено.
Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, є пенсіонером за віком (к/п а.с. 50-55).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Кримінальними правопорушеннями, вчиненими ОСОБА_3 , будь-якої моральної, фізичної або майнової шкоди фізичних особи або майнової шкоди юридичним особам не завдано.
З відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою, яка досягла пенсійного віку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України до нього не може бути застосовано більше суворе покарання у виді обмеження волі.

Застосування до ОСОБА_3 покарання у виді арешту, на переконання суду, не відповідає характеру та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, внаслідок вчинення яких будь-якої моральної, фізичної або майнової шкоди не завдано, а також не відповідає особі обвинуваченого, який є особою пенсійного віку (на теперішній час йому виповнилось 71 рік).

Враховуючи вищевикладене,суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, та саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.);

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави (стягувач платежу: держава, код доходів 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, п/рахунок UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998) процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 858,10 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 10 копійок).
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 , видане 13.05.2015 Головним управлінням Національної гвардії України на ім`я ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1