ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/916/22

14 вересня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження № 0000025 від 29.03.2022 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Петропавловськ-Камчатський, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, механік-водій 1-го танкового взводу 2-ої танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат, раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинувачено - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу за контрактом на посаді механіка-водія 1-го танкового взводу 2-ої танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 08 березня 2022 року близько 12.00 год. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово знаходилася на ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував поза межами вказаної військової частини за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи.дав суду показання, що дійсно 08 березня 2022 року близько 12 год. 00 хв. через сімейні обставини, залишив місце служби та повернувся до місця постійного свого проживання. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати та обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.4 ст. 408 КК України правильна, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 408 КК України ближче до нижньої межі - 5 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває., є учасником АТО, на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд, у відповідності до ст.75 КК України та враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, особисте ставлення до вчиненого, його бажання надалі продовжити військову службу та захист Вітчизни, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки у відповідності до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі ст.54 КК України, суд рахує за вірне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення військового звання "старший солдат Збройних Сил України".

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 373-375 КПК України, ст. ст. 50,54, 65, 66-67, 75, 76, ч.4 ст.408 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі і застосувавши ст. 75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном в один рік, з покладенням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позбавити ОСОБА_3 військового звання "старший солдат Збройних Сил України".

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1