Справа № 727/1947/22
Провадження № 1-кп/727/207/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

- учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження №0000329 від 08.09.2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 , у невстановлений час та місці, з метою подальшого збуту, діючи умисно, без передбаченого на те законом дозволу, придбав 154 патрони, з яких: 93 - патрони калібру 7,62 мм, 61 - патрон калібру 5,45 мм, які зберігав до 27.10.2021р. В цей день, 27.10.2021р. о 19:59 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю, зустрівся з гр.. ОСОБА_9 на території Обласної лікарні швидкої медичної допомоги, що по вул. Фастівська, 2, м. Чернівці, без передбаченого на те законом дозволу, продав ОСОБА_9 154 патрони, з яких: 93 - патрони калібру 7,62 мм, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, гвинтівковими патронами з трасуючою, призначеними для проведення пострілів з нарізної вогнепальної зброї та 61 патрон, які являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, з яких: 32 патрони є проміжними патронами з трасуючою кулею, призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, а 28 патронів є 5,45 мм проміжними патронами, призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм та 1 патрон, який є боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї - проміжним патроном калібру 5,45x39 з трасуючою кулею, призначеним для проведення пострілу з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм за загальну суму 9000 грн. Крім цього, у невстановлений час та у невстановленому місці ОСОБА_5 , з метою подальшого збуту, діючи умисно, без передбаченого на те законом дозволу, придбав дві ручні гранати РГД-5 із запалами до них та зберігав їх до 19:25 год. 02.11.2021р. та 02.11.2021 року о 19:20 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 зустрівся з останнім на території парку імені Тараса Шевченка, що по вул. Головна, в м. Чернівці, повідомивши, що приніс дві гранати, які в присутності ОСОБА_9 заховав на території вказаного парку. Після чого, неподалік перехрестя вул. Герцена - Головна в м. Чернівці, біля магазину швидкого харчування, о 19:39 год. ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 попередньо обумовлену суму 9000 грн., з яких 4000 грн. - за дві принесені гранати, а решту суми - 5000 грн. за купівлю патронів, які ОСОБА_5 також обіцяв продати при цій зустрічі, але із собою не приніс. Після отримання зазначених коштів за домовленістю ОСОБА_5 пішов у невідомому напрямку за патронами, однак не повернувся та патронів не приніс. Надалі, 18.01.2022р., під час зустрічі ОСОБА_5 домовився з ОСОБА_9 про продаж ручного гранатомету за 400 доларів США, із яких ОСОБА_9 з урахуванням попередньо сплаченої 02.11.2021р. суми в розмірі 5000 грн. за непродані патрони, мав доплатити ОСОБА_5 ще 5500 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, у невстановлений час та у невстановленому місці, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою подальшого збуту, без передбаченого на те законом дозволу, придбав реактивну протитанкову гранату РПГ-22 та зберігав її до 02.02.2022р., та 02.02.2022р. о 19:22 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо домовившись з ОСОБА_9 про продаж реактивної протитанкової гранати, зустрівся з останнім біля міжбудинкового проїзду, що по АДРЕСА_2 , де збув без передбаченого законом дозволу і передав ОСОБА_9 реактивну протитанкову гранату РПГ-22 «Нетто», що є індивідуальною реактивною протитанковою зброєю одноразового застосування та відноситься до категорії бойових припасів, отримавши від нього залишок несплаченої суми в розмірі 5500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду надав покази про те, що восени минулого року він знайшов патрони та дві гранати які продав в листопаді 2021 року; патрони передав ОСОБА_10 другу його знайомого особисто, а гранату йому не передавав, а 02.02.цього року поклав її в багажник автомобіля; після чого його автомобіль було зупинено працівниками поліції, а його затримано. В показаннях не заперечував, що за патрони він отримав всього 9000 грн. У скоєному щиро розкаявся і пояснив, що має сім`ї та на утриманні його перебуває дідусь, який є сліпим. Просив, не позбавляти його реально волі і надати можливість служити в ЗСУ.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він у носінні, зберіганні, придбанні, збуті бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення, визнання вини. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного. За змістом ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сторона обвинувачення, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, зобов`язана довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, за якою мав місце злочин і він був вчинений обвинуваченим (аналогічна позиція викладена у постановах ККС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 751/2824/20 та від 23 лютого 2021 року у справі № 742/642/18).

При цьому особа може бути визнана винною лише, якщо буде доведено, що нею вчинено суспільно небезпечне діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність встановлених законом юридично значущих об`єктивних та суб`єктивних ознак, що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як кримінальне правопорушення. Отже, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів складу злочину - як тих, що утворюють об`єктивну сторону злочину, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема : «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Зазначений висновок про поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві при призначенні покарання міститься у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року № 634/609/15-к.

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про особу винного (т. 2 а.с. 31 44), який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, 10.06.2016р. припинено перебування на обліку в лікаря нарколога; який не працює, визнав вину, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має сім`ю та на утриманні неповнолітню дитину суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За змістом частини першої ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він вправі прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, кількість боєприпасів, які зберігав і збув обвинувачений, його позитивну характеристику, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб він в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення та покласти на нього обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. З призначенням ОСОБА_5 покарання не пов`язаного з триманням під вартою, суд вважає, що слід змінити до вступу вироку в законну силу запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Речові докази по даному провадженню передати в дохід держави згідно п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу (ст.ст. 124, 368 КПК України) при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження суд повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Згідно довідок до висновків експерта по проведених судових експертизах, зокрема: за №СЕ-19/126-21/8664-БЛ - 1029,72 грн.; №СЕ-19/126-21/8667-БЛ - 1029,72 грн.; №КСЕ-19/126-22/1004-БЛ - 686,48 грн.; №КСЕ-19/126-22/1004-Д- 686,48 грн.; №КСЕ-19/126-21/8807 - 5491, 84 грн.; №КСЕ-19/126-22/855 - 5320,22 грн. становлять в загальному розмірі 14244,46 грн. Ці кошти є процесуальними витратами, оскільки випливають із пред`явленого обвинувачення і підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 ( один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до районного сектору з питань пробації за місцем проживання (місцем перебування); повідомляти сектор з питань пробації про зміну місця проживання(місця перебування), роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк відбування покарання період затримання і перебування під вартою з 02.02.2022 року ОСОБА_5 (протокол затримання від 02.02.2022 року (т. 2 а.с. 16 19) та змінити до вступу вироку в законну силу запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти негайно в залі суду.

Речові докази: за постановою слідчого від 12.11.2021 року та від 16.11. 2021 року (т.1 а.с. 121, 123, 186) 93 патрона калібру 7.62 мм, 60 патронів калібру 5.45мм і патрон калібру 5.45 мм, а також дві ручні осколкові гранати РГД5 один запал УЗРГМ до ручної гранати та один запал УЗРГМ2 до гранати та предмет схожий на РПГ 22 (т. 2 а.с. 59), що знаходяться на зберігання на складі озброєння ВПЗО МТЗ УЛМТЗ ГУНП у Чернівецькій області передати в дохід держави до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).

Речовий доказ за постановою слідчого від 16.11.2021 року (т.1 а.с. 188-189) куртку бордового кольору та чорний пакет, що поміщенні в сейф пакет вибухотехнічної служби АБ033365 і знаходяться в камері схову ГУНП у Чернівецькій області передати ОСОБА_9 .

Речовий доказ куртку чорного кольору з капюшоном типу козирка з застібкою блискавки, вилучену під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 і йому належну, а також речовий доказ мобільний телефон Сіомі 8А, сумку чорного кольору, власником яких є обвинувачений ОСОБА_5 повернути останньому за належну ( т.2 а.с. 57,60).

Скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.02.2022 року про накладення арешту на майно ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 70,71).

Речовий доказ за постановою слідчого від 03.02.2022р. (т.2 а.с. 60,61) 5500 грн. які використовувалися для оперативної закупівлі та такі, що знаходяться на зберіганні в АТ Ощадбанк (т.2 а.с. 62) сейф пакет СУД2028423 передати до фінансового управління СБУ в Чернівецькій області.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави процесуальні витрати за проведені судові експертизи - №СЕ-19/126-21/8664-БЛ - 1029,72 грн.; №СЕ-19/126-21/8667-БЛ - 1029,72 грн.; №КСЕ-19/126-22/1004-БЛ - 686,48 грн.; №КСЕ-19/126-22/1004-Д- 686,48 грн.; №КСЕ-19/126-21/8807 - 5491, 84 грн.; №КСЕ-19/126-22/855 - 5320,22 грн. становлять в загальному розмірі 14244,46 грн. (довідки про витрати (т.1 а.с. 91,101,109,119, 174; т. 2 а.с.82)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1