Справа № 444/1600/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/380/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 27 квітня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рава-Руська Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю чи обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форм власності, яке було призначене йому вироком Жовківського районного суду Львівської області від 7 липня 2021 року у справі № 444/1600/21, провадження № 1-кп/444/216/2021, на невідбутий строк покарання.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, прокурор Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Зокрема, вказує на те, що, відповідно до вимог ст. 81 КК України, особа може бути звільнена від додаткового покарання, будучи засудженою до одного з видів покарань, передбачених ч. 1 ст. 81 КК України, серед яких покарання у виді штрафу відсутнє.

Як зазначає апелянт, місцевий суд не дотримався зазначених вимог закону, допустив його неправильне тлумачення та дійшов до необґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 , від відбування додаткового покарання.

У судове засідання засуджений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляд у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка підтримали вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до абз. 7 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», згідно з ч. 1 ст. 8КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

На переконання колегії суддів, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Як слідує з матеріалів справи, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 7 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права займатися діяльністю чи обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форм власності строком на 1 рік. Зазначений вирок не оскаржувався та набрав законної сили 7 серпня 2021 року, що підтверджується його копією (а.с. 100-102).

Засуджений ОСОБА_7 у повному обсязі сплатив штраф, призначений йому судом як основне покарання, в розмірі 51 000 гривень, а також визначені вироком витрати на проведення експертизи, що підтверджується відповідними оригіналами квитанцій, долученими до матеріалів справи (а.с. 84а, 84б).

Водночас, на момент розгляду місцевим судом клопотання засудженого, ОСОБА_7 відбув не менше двох третин строку додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю чи обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форм власності.

З копії трудової книжки ОСОБА_7 слідує, що такий працює робітником лісозаготівельних робіт Рава-Руського лісництва Жовківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (а.с. 104).

Долученою до матеріалів справи характеристикою №53 від 5 квітня 2022 року, виданою Жовківським дочірнім лісогосподарським підприємством ЛГП «Галсільліс», підтверджено, що ОСОБА_7 на цьому підприємстві працює з 4 березня 2004 року, за час роботи показав себе вмілим працівником, добрим організатором. За його участі підприємство щорічно забезпечує виконання щодо зміцнення фінансового стану підприємства. Разом з лісовою охороною лісництва проводить велику роз`яснювальну роботу в питанні охорони лісу від лісопорушень. В колективі підприємства користується великою повагою. В побуті скромний, морально стійкий, громадський активіст, хороший сім`янин, виховує двох дітей (а.с. 105).

З характеристики, наданої ОСОБА_7 за місцем фактичного проживання, вбачається, що на останнього нарікань та скарг від сусідів не надходило, ОСОБА_7 бере активну участь у житті будинку, є активним учасником зборів співвласників та колективних робіт по благоустрою будинку та прибудинкової території; він сам облаштував дитячий майданчик біля будинку, насадження дерев, зробив внутрішні роботи в під`їзді та будинку. Така характеристика надана головою ОСББ «Петлюри, 1а» та засвідчена підписами сусідів (а.с. 106).

Окрім того, місцевим судом враховано, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину; за період відбування додаткового покарання у Львівському РВ №1 філії «Центр пробації» у Львівській області характеризується добре, порушень порядку та умов не допускав, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, вину у скоєному усвідомив; сімейний стан засудженого, який є одруженим та має на утриманні двох неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За наведеного, суд першої інстанції дійшов до висновку, що клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю чи обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Погоджується з таким висновком і колегія суддів, вважаючи, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому доводи апеляційної скарги прокурора про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання лише поряд із основним покаранням, визначеним ч. 1 ст. 81 КК України, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, дійсно, ч. 1 ст. 81 КК України визначено перелік видів покарань, до яких може бути застосоване умовно-дострокове звільнення, зокрема: покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. (Зазначену норму визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) в тім, що вона унеможливлює її застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2021 від 16 вересня 2021 року).

Поряд з тим, у наданих в абз. 7 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`ясненнях зазначено також про можливість умовно-дострокового звільнення особи від призначеного їй додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

У розумінні ч. 3 ст. 52 КК України покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може застосовуватись як основне, так і як додаткове покарання.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що особа може бути звільнена від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю лише у тому випадку, якщо вказане покарання застосоване до неї лише як додаткове.

При цьому законодавством не встановлено обмежень щодо можливості умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання осіб, які відбули основне покарання, в тому числі і у виді штрафу. Більше того, обмеження такого характеру суттєво порушувало б права засуджених до зазначеного виду основного покарання, порівняно з засудженими до інших видів покарань.

Таким чином викладені прокурором в апеляційній скарзі обставини, колегія суддів не вбачає підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вірного висновку про доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому суд належним чином мотивував прийняте рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну рішення суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 27 квітня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4