ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1447/22 Справа № 203/3031/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великі Телковичі, Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И ЛА:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2022 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 жовтня 2022 року, й визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави розміром 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200 грн.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, посилаючись на наявність обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 402 КК України, а також, врахувавши тяжкість злочину й покарання, у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що загрожує, у разі визнання його винуватим, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, те, що підозрюваний може переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також ухилятись від подальшого проходження військової служби, незаконно впливати на свідків, які є його співслужбовцями, та надавши оцінку особі підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, й те, що до теперішнього часу у провадженні не проведено всіх необхідніх слідчих і процесуальних дій, дійшов висновку, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечить запобіганню наявним ризикам, й не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, при цьому, вважав можливим визначити щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного, звернувся до суду з апеляційною скаргою, та доповненнями до неї, в яких вказує, що ухвала є немотивованою, незаконною та такою, що постановлена з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи й істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тому просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого або застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуюч вимоги апеляційної скарги, захисник ОСОБА_5 посилається, на те, що ухвала грунтується на припущеннях, які жодним чином не підтверджуються доказами, доданими стороною обвинувачення до клопотання. Апелянт зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не обгрунтовує на підставі яких саме доказів він дійшов висновку про необхідність здійснення в межах цього провадження слідчих дій та безпідставно послався на ризик негативної процесуальної поведінки підозрюваного. Окрім цього, на думку захисника, суд необгрунтовано вказав, що підозрюваний може ухилитись від подальшого проходження військової служби шляхом самовільного залишення військової частини або дезертирства. Одночасно, апелянт зауважує, що суд не взяв до уваги, що підозрюваний особа молодого віку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання. До цього ж, апелянт зазначає, що факт відсутності працевлаштування суд не може ставити в провину ОСОБА_6 , оскільки він проходить військову службу.
Також, апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді не містить жодних доказів, на підставі яких можна стверджувати про наявність обгрунтованої підозри у провадженні. Захисник наголошує, що судом не була надана належна правова оцінка й міцності соціальних зв`язків підозрюваного, та не враховано відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, й не розглянута можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт. Окрім того, захисник звертає увагу, що визначений слідчим суддею розмір застави явно суперечить як фактичним обставинам провадження, так і майновому стану підозрюваного, і підлягає зменшенню до 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде помірною для підозрюваного та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Прокурор, не погоджуючись з апеляційною скаргою захисника, подав заперечення, в яких вказує, що оскаржувана ухвала є законною та обгрунтованою й скасуванню з мотивів, викладених стороною захисту, не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом з цим, частиною 3 статті 183 КПК України встановлено, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, а доводи скарги захисника частково заслуговують на увагу, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, з постановленням нової.
Апеляційним судом встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000450 від 12.08.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. 22.08.2022 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні цього злочину.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого було постановлено оскаржувану ухвалу.
Апеляційним суд вважає, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 міг скоїти цей злочин.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, колегія суддів також зважає й на рішення ЄСПЛ від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», де зазначено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість злочину та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим, у виді позбавлення волі строком до 10 років, особу підозрюваного, який, раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, а також судом враховано, що у кримінальному провадженні не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, та дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків у цьому провадженні, й те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, існують, та правомірно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Разом з цим, колегія суддів, не погоджується з висновком слідчого судді в частині визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, та вважає доводи скарги сторони захисту щодо непомірності визначеного розміру застави обґрунтованими, виходячи з такого.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених стеттею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Апеляційний суд вважає, що у цьому провадженні не доведено того, що визначена слідчим суддею сума застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не буде явно непомірною для підозрюваного, та не порушить його права на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Водночас, колегія суддів, враховуючи обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, вважає за можливе зменшити розмір застави до 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 130 000 грн., й буде пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.
Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Інші доводи захисника належних обґрунтувань не містять й не можуть бути підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положень ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 17 жовтня 2022 року.
Визначити ОСОБА_6 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, покласти на ОСОБА_6 , на період дії цього запобіжного заходу, процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому провадженні.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4