УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження №0001923 від 29.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (справа 761/17618/22, провадження 1-кп/761/2957/2022),

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представник потерпілого ОСОБА_11

ВСТАНОВИЛА :

У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0001923 від 29.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (справа 761/17618/22, провадження 1-кп/761/2957/2022).

06 вересня 2022 року під час проведення підготовчого судового засідання, захисником було оголошено письмову заяву про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження №0001923 від 29.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумніви у його неупередженості та об`єктивності, а саме: той факт, що суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 протиправно, на думку захисника, відмовив у задоволенні клопотання про проведення підготовчого судового засідання колегією суддів.

Захисник ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про відвід підтримали з мотивів викладених у ній.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 при вирішенні даного питання поклались на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заяви про відвід судді.

Представник потерпілого ОСОБА_11 підтримав прокурора, вказував, що заява необґрунтована і передчасна, а в діях захисника вбачається зловживання правами.

Неявка в судове засідання судді ОСОБА_4 не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Дослідивши матеріали судового провадження 1-кп/761/2957/2022, аудіозаписи судового засідання, суддя приходить до наступних висновків.

Так, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (справа 761/17618/22, провадження 1-кп/761/2957/2022), який, у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, було передано у провадження судді ОСОБА_4 .

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Згідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При вирішенні цих заяв, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Так, у справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі Пуллар проти Сполученого королівства).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

Суд не вважає заяву про відвід судді безумовною підставою для відсторонення судді від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Захисником ОСОБА_3 не викладено будь-яких фактичних даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості судді.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення». Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Позиція захисника щодо відводу з підстав того, що суддя, протиправно, на думку його, відмовив у задоволенні клопотання про проведення підготовчого судового засідання колегією суддів - по суті є формовою прояву незгоди захисника з процесуальними рішеннями судді внаслідок якої у захисника, за його словами виникло враження щодо упередженості судді ОСОБА_4 . Однак такі доводи захисника є припущеннями та не доводяться об`єктивно.

Доказів особистої упередженості судді ОСОБА_4 також не вбачається зі змісту заяви про відвід та матеріалів провадження (справа №761/17618/22).

Таким чином, на переконання суду, відсутні підстави стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Підсумовуючи, суддя наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи. Але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

За зазначених обставин, заява захисника ОСОБА_3 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 309 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА :

Заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження №0001923 від 29.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (справа 761/17618/22, провадження 1-кп/761/2957/2022) залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 09 вересня 2022 року о 13 год. 20 хв.

Суддя ОСОБА_1