Справа № 447/1056/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/441/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40», справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19.052022 щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , від відбування призначеного покарання,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6

встановила:

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19.052022 відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання.
Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить переглянути ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2019.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу несправедливою по відношенню до нього, оскільки він режим утримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 4 рази отримував заохочення, у 2021 році закінчив навчання у Миколаївському навчальному центрі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.12.2019 засуджено вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2019 за ч.2 ст.185 ст.69, ч.1 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 935 грн. Невідбутий термін покарання складає 8 місяців 20 днів (на час розгляду справи в суді першої інстанції).
З поданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_6 у МВК № 50 прибув 21.08.2020, за час відбування покарання в установі адміністрацією установи за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці на виробництві установи чотири рази заохочувався правами начальника установи .
Постановою начальника державної установи «Миколаївська ВК №50» ОСОБА_8 від 18.04.2022 ОСОБА_6 переведено до дільниці соціальної реабілітації. Крім того встановлено, що засуджений виконує роботи по благоустрою колонії, офіційно не працевлаштований, заробітна плата протягом перебування у МВК № 50 йому не нараховувалася, а тому штраф за вироком суду в розмірі 935 грн. не сплачений.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 107 КВК України дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії є обов`язковим для засуджених упродовж усього строку відбування ними покарання.
Приймаючи рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, суд повинен брати до уваги не лише доводи клопотання засудженого, а й інші дані щодо засудженого у їхній сукупності.
Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується судом за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Основним критерієм умовно дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2019 за ч.2 ст.185 ст.69, ч.1 ст.71 КК України, яким засуджений до 3 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 935 грн.
Початок строку відбування покарання є 10.02.2020, а кінець строку 10.02.2023.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, на момент розгляду справи в суді першої інстанції 19.05.2022 було з`ясовано всі обставини справи, а також те, що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для ОСОБА_6 обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, а не підставою для умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи те, що основним критерієм умовно дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків.

З наданої прокурором суд апеляційної інстанції ксерокопії характеристики та довідки про заохочення та стягнення вбачається, що засуджений ОСОБА_6 4 рази заохочувався керівництвом колонії за зразкову поведінку. Стягнень немає. Характеризується позитивно, однак не працевлаштований і відповідно по вироку суду штраф ним не сплачений, а це є однією з вимог для застосування до засудженого вимог ст. 81 КК України.

На думку колегії суддів судом першої інстанції по даній справі було прийнято законне та обгрунтоване рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.
Апеляційні доводи засудженого правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19.052022 щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: