ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6620/22
провадження № 1-кс/753/1176/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240 від 07.05.2022 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186 КК України -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дарницького УП ГУ НП у м.Києві перебувають матеріалами кримінального провадженні, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240 від 07.05.2022 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186 КК України.

Як вбачається із матеріалав кримінального провадження 06.05.2022 року приблизно о 15 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відкрито заволоділи майном ОСОБА_13 , а саме: грошовими коштами у сумі 2 900 доларів США, 12 500 грн. та ювелірними виробами (золото, срібло).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку домашнього арешту у нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.08.2022 року.
Прокурор зазначає, що 08.05.2022 року в ході розслідування кримінального провадження за №0001240 від 07.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

05.07.2022 року керівником Дарницької окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, а саме до 08.08.2022 року.

12.05.2022 слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва до ОСОБА_4 застосовано забіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 60 днів, тобто до 11.07.2022 року, й одночасно судом на підозрюваного ОСОБА_4 покладені обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою.

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Застосовуючи такий запобіжний захід, слідчий суддя вважав доведеним існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, також враховані дані про особу ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вважаючи мету і підстави продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в межах строку досудового розслідування обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його продовження, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом відповідно до ухвали слідчого судді від 12.05.2022 року.
Підозрюваний та його захисники просили продовження застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із домашнім арештом, а саме - особисте зобов"язання. Підозрюваний зазначив, що матиме належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, з`являтиметься до слідчого, вважаючи, що підстав для застосування більш суворішого запобіжного заходу - домашнього арешту немає.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, обставини, зазначені у частині 3 ст. 199 КПК України, у їх сукупності з наданою до клопотання підозрою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Так, ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України"про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про можливість продовження застосування альтернативних запобіжних заходів, суд вважає, що жоден із альтернативних домашньому арешту запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Метою продовження застосованого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, серед яких - запобігання спробам переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, вплив на свідуі та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, адже розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну процесуальної поведінки підозрюваного.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики не зменшилися і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.
Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом у нічний час доби, серед яких й пропонованого підозрюваним та його захисником у вигляді особистого зобов"зання, то у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, й у тому числі й пропонованого, для запобігання вказаним ризикам.
Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При викладених обставинах слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім домашнього арешту в нічний час доби, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також можливим його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби задовольнити.
Так, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування здобуті дані про наявність такого ризику як можливість переховуватися від органів досудового розслідування так суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977 / 96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведений і такий ризик, як можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показань.
Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, то існування такого ризику є цілком ймовірним. Так, ОСОБА_11 хоча і є раніше не судимою особою, разом із тим підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, його роль у вчиненні злочину. Відтак наведене є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливості іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням визначеного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, у тому числі вік підозрюваного, обставини вчинення злочину, його роль у ньому, та інші дані, що характеризують вказану особу, а також з огляду за суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки вказаного підозрюваного, та є підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування - до 08.08.2022 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176 - 177, 181, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240 від 07.05.2022 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто - до 08 серпня 2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце проживання за адресою - АДРЕСА_1 , у нічний час доби: в період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; прибувати до слідчого, прокурора або слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: