У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2022 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за кримінальним провадженням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, військовослужбовця за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадження Близнюківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Ухвалою судді від 29.09.2022 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може в подальшому переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, так як вони разом проходять військову службу в одній військовій частині, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки 12.10.2022 внесено відомості до ЄРДР за № 0000290 відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 408 КК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Потерпілий ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що від органів досудового розслідування та суду він не переховується, на свідків та потерпілого не впливає. На досудовому розслідуванні йому обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, термін дії якого сплив 23 вересня 2022 року. За час дії вказаного запобіжного заходу покладені на нього обов`язки не порушував. На даний час сам виховує дитину з інвалідністю.

Захисник ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання вказуючи на те, що клопотання є безпідставним та необґрунтованим, ідентичне тому, що подавалося на досудовому розслідуванні. Вказала, що в межах досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який останнім не порушувався. Ризики, на які посилається прокурор не доведені. Доказів того, що ОСОБА_5 має намір переховуватись від суду та впливати будь-яким чином на свідків чи потерпілого не надано. За викликом він з`явився до суду, отримавши клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою мав можливість ухилитися від суду, але за викликом суду він з`являється своєчасно. ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітнього сина з інвалідністю, виховує його самостійно, оскільки дружина померла, має дві вищі освіти та позитивно характеризується.

Заслухавши думку учасників процесу щодо обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд доходить наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.

Згідно положень ст. 5 Конвенції, та правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України» тяжкість вчиненого злочину та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік підозрюваного та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Прокурор при розгляді клопотання не довів обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Зокрема, в суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 має намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, те, що він в порядку ст. 208 КПК України не затримувався та з`являється за викликом суду на підготовче судове засідання, має міцні соціальні зв`язки у місці проживання, не судимий.

Із наданих ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 документів, вбачається, що він має дві вищих освіти, міцні соціальні зв`язки, є зразковим сім`янином, виховує самостійно дитину з інвалідністю, оскільки дружина померла, має гарну репутацію та постійне місце мешкання, позитивно характеризується, є добровольцем призваним на військову службу в ЗС України.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.07.2022 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, який закінчився 23.09.2022. В період дії запобіжного заходу порушень з боку ОСОБА_5 зафіксовано не було.

Надані до суду матеріали не містять даних, які б свідчили про вчинення або намагання вчинення обвинуваченим дій, направлених на незаконний вплив на потерпілого та свідків.

Натомість прокурором доведено існування ризику, який дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки 12.10.2022 внесено відомості до ЄРДР за № 0000290 відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 408 КК України.

Щодо посилання прокурора на ч. 7 ст. 176 КПК України, стосовно застосування запобіжного заходу тримання під вартою, суд зазначає, що вказану статтю доповнено частиною сьомою згідно Закону № 2531-ІХ від 16.08.2022, який набрав чинності 10.09.2022. Відповідно до ст. 5 КК України, вказана норма закону не може бути застосовано щодо ОСОБА_5 , оскільки кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинено 13.07.2022, тобто до набрання чинності вищевказаного закону.

Отже, у клопотанні, відповідно до ст. 184 КПК України, не викладені обставини та не зазначені докази, на підставі яких прокурор прийшов до висновку щодо необхідності застосувати до підозрюваного саме винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Покарання, яке може бути застосовано до обвинуваченого за наслідками розгляду кримінального провадження не може слугувати єдиною та беззаперечною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що в наданих до суду матеріалах наявні докази обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, враховуючи те, що прокурором доведена наявність існування одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, проте не доведено недостатність підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, приходжу до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, який є достатнім і забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладаються на нього судом.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час в період з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. за місцем постійного місця проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці до 14 грудня 2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-щоденно не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.;

-прибувати за кожним викликом до суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками.

Ухвалу суду направити для виконання органам Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до обвинуваченого може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1