Справа № 155/478/20 Провадження №11-кп/802/251/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 383 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000032 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.383 КК України на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрито.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною. Посилається на те, що з судового рішення не можна зробити однозначний висновок про те, з яких підстав суд звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності, чи у зв`язку із тим, що внаслідок зміни обстановки вчинене діяння втратило суспільну небезпечність, чи оскільки особа перестала бути суспільно небезпечною. Також зазначає, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, є правом а не обов`язком. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звертається до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.48 КК України підстав закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.383 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Відповідно до ухвали місцевого суду, обвинувачений під час судового засідання заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження на підставі ст. 48 КК України, посилаючись на те, що вказаний злочин було вчинено давно і обстановка з часу його вчинення змінилась, вказані події втратили свою актуальність, а події змінились таким чином, що вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність. При цьому просив врахувати його вік та відсутність будь-яких збитків.
Місцевий суд, дослідивши подане клопотання та заслухавши думку учасників судового процесу, дійшов висновку, що внаслідок зміни обстановки вчинене ОСОБА_8 діяння втратило суспільну небезпечність, а він сам перестав бути суспільно небезпечною особою, а тому клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження на цих підставах підлягає задоволенню.
Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного суду від 03 жовтня 2019 року справа № 756/12390/18, застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки є дискреційними повноваженнями суду. При цьому ретельній перевірці судами підлягають дані про особу обвинуваченого, його вік, ставлення до вчиненого.
Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст.48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст.48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.
Відповідно до абзацу 17 постанови Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19, провадження № 51-5089 км 19 особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі №569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою похилого віку, до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п.40), одружений (а.к.п.34), за час проживання на території Мар`янівської селищної ради скарг від сусідів та жителів селища не надходило (а.к.п.35). Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України під час судового розгляду визнав повністю, щиро розкаявся. Під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину.
Також слід відмітити, що після вчинення кримінального правопорушення пройшов тривалий проміжок часу, протягом якого обвинувачений ОСОБА_8 не вчиняв протиправних діянь. Таким чином посткримінальна поведінка обвинуваченого є позитивною.
З урахування наведених обставин, даних про особу обвинуваченого, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку виправлення ОСОБА_8 можливе без застосування щодо нього заходів кримінально-правової репресії. А тому місцевий суд обґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.
На думку апеляційного суду наведене свідчать про те, що на час розгляду справи судом, вчинене ОСОБА_8 діяння втратило суспільну небезпечність та й сам обвинувачений перестав бути суспільно небезпечною особою, оскільки відпали обставини, що сприяли вчиненню ним кримінального правопорушення, Обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення злочину, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, підставно звільнив обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.
На думку апеляційного суду, прийняте рішення не приведе до порушення засад виваженості, що включають наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування ухвали суду, апеляційним судом не встановлено.
Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: