Справа № 317/568/22
Провадження № 1-кс/317/208/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Картали Челябінської області РРФСР, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 20.04.2022 приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли під час сумісного розпивання алкогольних напоїв та раптово виниклої сварки, маючи умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, використовуючи саморобний пристрій, призначений для стрільби мисливськими набоями 12 калібру, перебуваючи у приміщенні домоволодіння за вказаною адресою, здійснив один прицільний постріл мисливським набоєм, спорядженим дробом, в ділянку шиї ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді одиночного сліпого вогнепального дробового поранення шиї з ушкодженням внутрішніх органів, від чого настала смерть ОСОБА_7 на місці події, тим самим вбив останнього.

В ході досудового розслідування встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення слідчий підтверджує зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами слідчих дій та висновком експерта.

Слідчим зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики слідчий обґрунтовує тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, за скоєння якого передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, що може спонукати ОСОБА_5 до ухилення від досудового розслідування та суду. На теперішній час не встановлені усі обставини вчинення злочину, не виявлені та не вилучені усі об`єкти та речі, що мають або можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, і це свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків. Крім того, аналізуючи зібрані під час досудового розслідування дані щодо обставин підготовки та вчинення вказаного злочину встановлено, що основними свідками є сусіди та односельці ОСОБА_5 , і при перебуванні на волі останній зможе безперешкодно чинити тиск на них, змушуючи до зміни показань та створення йому алібі, з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку слідчого, неможливо з підстав, викладених в клопотанні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити з підстав, що зазначені у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечив проти клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 з наступних підстав.

Зазначені слідчим в клопотанні ризики не знаходять фактичного підтвердження та засновані на припущеннях.

Так, ризик ухилення підозрюваного від досудового слідства та суду обумовлений лише тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі доведення його вини і не підтверджується будь-якими доказами. Зазначив, що ОСОБА_5 після події кримінального правопорушення сам повідомив про подію і не намагався втекти. Вказане свідчить про відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик знищення, переховування або пошкодження речей та документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, що передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неактуальним в даному провадженні, оскільки з матеріалів справи вбачається, що органом досудового слідства проведені всі можливі огляди та вилучено всі речі, які мають відношення до кримінального провадження.

Захисник також вважає відсутнім в даному кримінальному провадженні ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він не підтверджений жодним доказом і є лише припущенням слідчого. ОСОБА_5 не намагався вплинути ані на свідка, ані на потерпілу, які, в свою чергу, також не заявляли про такі спроби.

За твердженням захисника відсутній в даному кримінальному провадженні й ризик перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, який встановлений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки таких намагань від ОСОБА_5 не було.

Також захисник зазначив, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки має дружину, сина та доньку, онуків, з якими спілкується. Також у ОСОБА_5 є матір похилого віку, яка потребує його догляду.

Крім того, ОСОБА_5 має хронічні хвороби, лікування яких в умовах слідчого ізолятора є неможливим, що також є однією з підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі викладеного, захисник просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронних засобів контролю за зареєстрованим місцем його проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника та просив не продовжувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, змінивши його на домашній арешт. В своїх поясненнях повністю підтримав усі доводи захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами та матеріали, надані стороною захисту, приходжу до наступних висновків.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріали клопотання вказують на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою.

Стосовно кожного з ризиків, наведених у клопотанні, суд констатує наступне.

Ризик ухилення ОСОБА_5 від досудового розслідування та суду, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в клопотанні обумовлений виключно тяжкістю покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним у пред`явленому обвинуваченні.

В даному випадку суд погоджується з доводами захисника щодо неможливості підтвердження ризику втечі самою лише тяжкістю покарання, що загрожує особі в разі доведення її вини у вчиненому злочині та зазначає, що це питання хоч і прямо не врегульоване національним законодавством України, однак знайшло своє відображення в численній практиці Європейського Суду з прав людини, наприклад у справах «Панченко проти Росії» та «Летельє проти Франції».

Таким чином, суд вважає недоведеним існування ризику втечі ОСОБА_5 від слідства та/або суду.

Ризик знищення, переховування або спотворення ОСОБА_5 будь-яких речей та документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, слідчий обґрунтовує тим, що на даний момент не завершене досудове слідство. Суд в цьому випадку вважає таке обґрунтування достатнім для констатації наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки хоча в даному кримінальному провадженні й проведений огляд місця події з вилученням речей, існує певна вірогідність наявності інших речей або документів, які не були виявлені органом досудового розслідування та які можуть бути знищені, спотворені або сховані підозрюваним. В даному випадку така вірогідність й обумовлює наявність відповідного ризику.

При цьому слід зазначити, що правова природа такого поняття як «ризик» в кримінальному провадженні має не абсолютний прояв а імовірнісний. Ризик сам по собі визначає ймовірну поведінку підозрюваного, про можливість якої свідчать певні об`єктивні та суб`єктивні обставини. Обґрунтованість такого припущення і формує відповідний ризик.

Ризик впливу підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілу, свідків та експертів в даному кримінальному провадженні, який передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що на даний момент триває досудове розслідування. Свідки не були допитані в суді, а всі експертизи по даному кримінальному провадженні ще не проведені, що, враховуючи приписи КПК України щодо безпосереднього допиту цих осіб в судовому засіданні, може спонукати підозрюваного до схилення потерпілих або свідків до зміни показів.

В цьому контексті суд вважає необхідним звернути увагу на показання свідка ОСОБА_8 , яка під час її допиту слідчим 20 квітня 2022 року зазначила, що після події вона злякалась та побігла додому. Вранці до неї зайшов ОСОБА_5 та запитав, що йому робити? При цьому ОСОБА_5 попросив ОСОБА_8 розповісти поліції, що ОСОБА_7 мав намір її зґвалтувати, а він заступився за неї та застрелив потерпілого.

Таким чином спростовуються доводи захисника щодо відсутності намагань ОСОБА_5 вплинути на свідків, оскільки зміна показань свідком ОСОБА_8 під можливим впливом ОСОБА_5 може суттєво вплинути на об`єктивність кримінального провадження та завадити його завданням.

Суд повністю погоджується з думкою захисника щодо відсутності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який встановлений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки цей ризик наведений в клопотанні без будь-якого обґрунтуванням та є неконкретизованим.

Таким чином в даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України і такі запобіжні заходи як домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання не здатні ним запобігти.

Суд також враховує обставини, які визначені в статті 178 КПК України, які характеризують особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, в чому вважає слушними доводи захисника, однак вважає, що в даному кримінальному провадженні ці обставини не можуть переважати встановлені ризики настільки, щоб змінити підозрюваному міру запобіжного заходу, оскільки така зміна може призвести до порушення загальних засад кримінального провадження, що визначені в статті 7 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, пов`язаного з позбавленням життя людини, суд, на підставі приписів ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання підозрюваного та захисника залишити без задоволення.

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 липня 2022 року включно.

Заставу не визначати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її постановлення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1