УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у режимі відеоконференції обвинувальний акт, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури №3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002613 від 17.05.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дзензелівки, Маньківського району, Черкаської області, одруженого, який працює оператором, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої,

та цивільного позивача ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , у якому вона просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, та закрити кримінальне провадження №0002613 від 17.05.2019, у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та речові докази, а саме відео зберігати у матеріалах указаного кримінального провадження.

Як вбачається, із обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що16.05.2019 року, у денний час доби, приблизно о 06 годині 30 хвилин, при необмеженій видимості, в умовах сухого дорожнього покриття, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним вантажним фургоном «IVECO 65c17», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини вулиці Єкатериненської, у Приморському районі м. Одеси, з боку вулиці Пантилеймонівської, у напрямку Новощепного ряду, на якому організовано двох сторонній рух, по одній смузі руху в кожному напрямку.

Водій ОСОБА_3 при під`їзді до нерегульованого перехрестя вулиці Єкатериненської - вулиці Новощепний ряд, виконуючи маневр правого повороту із проїзної частини вулиці Єкатериненської на проїзну частину вулиці Новощепний ряд, будучи не уважним і не слідкуючи за дорожньою обстановкою, не переконався у безпеці маневру, не вибрав безпечний боковий інтервал та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до наїзду стояла біля торгового прилавку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого вколоченого перелому шийки лівого стегна, та які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, водій вантажного фургону «IVECO 65c17», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість запобігти дану подію шляхом виконання в односторонньому порядку вимог п.10.1, п.13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій вантажного фургону «IVECO 65c17», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , при виконанні маневру повороту праворуч повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, також йому необхідно було вибрати безпечний боковий інтервал, який дозволив би йому безперешкодно для інших учасників дорожнього руху здійснити об`їзд пішохода, який стояв біля торгового прилавку, що регламентовано вимогами п.10.1, п.13.1 та п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Оскільки водій вантажного фургону «IVECO 65c17», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, то в даній дорожній обстановці його дії не відповідали вимогами п. 10.1, п. 13.1 та п. 13.3 Правил дорожнього руху України створювали достатні умови для настання події і складалися з ними в причинному зв`язку.

Таким чином, водій автомобіля «IVECO 65c17», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 своїми діями допустив порушення вимог п.п.2.3., 10.1., 13.1, 13.3. Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п.2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванняч та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

п.13.1 ПДР «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.»;

п.13.3 ПДР «Під час обгону, випередження, об їзду перешкоди чи зустрічного роз їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.».

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 підтримала клопотання із підстав зазначених письмово, та просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та заперечувала проти призначення експертизи у зазначеному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданніпогодився із думкою захисника.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 залишив вирішення питання щодо закриття вище указаного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , та про призначення експертизи у зазначеному кримінальному провадженні на розсуд суду.
У судовому засіданні представник потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 вважала необхідним задовольнити клопотання щодо закриття вище указаного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , тазвернулась до суду із письмовим клопотанням про призначення судової психологічної експертизи у зазначеному кримінальному провадженні, та у судовому засіданні пояснила, що вирішення питання про призначення експертизи у зазначеному кримінальному провадженні є вже неактуальним.

Суд, розглянувши указаний обвинувальний акт, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Згідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Відповідно до положень ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення 16.05.2019 року, таким чином 3 річний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності цього обвинуваченого за вчинення указаного кримінального правопорушення закінчився 16 травня 2022 року.

Обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України надійшов до Приморського районного суду м. Одеси 24.09.2019 року, та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 року було призначено підготовче судове засідання на 14 годину 01.10.2019 року, однак у зв`язку із замінуванням Приморського районного суду м. Одеси розгляд зазначеного кримінального провадження було відкладено на 10 годину 30 хвилин 07.10.2019 року.

Потім справа була призначена до розгляду:

на 10 годину 16.10.2019 року, проведено підготовче судове засідання о 14 годині 29.10.2019 року, на 14 годину 06.11.2019 року, на 15 годину 14.11.2019 року, на 10 годину 29.11.2019 року, на 10 годину 10.12.2019 року, на 14 годину 11.02.2020 року, на 10 годину 16.03.2020 року, на 16 годину 07.04.2020 року, на 15 годину 01.07.2020 року, на 14 годину 04.08.2020 року, на 13 годину 26.08.2020 року, на 15 годину 30.09.2020 року, на 14 годину 30 хвилин 08.10.2020 року, на 15 годину 22.10.2020 року, на 14 годину 12.11.2020 року, на 10 годину 22.12.2020 року, на 10 годину 01.03.2020 року, на 10 годину 23.03.2021 року, на 14 годину 20.04.2021 року, на 15 годину 30 хвилин 13.05.2021 року, на 16 годину 30 хвилин 18.05.2021 року, на 15 годину 01.06.2021 року, на 16 годину 06.07.2021 року, на 14 годину 03.08.2021 року, на 16 годину 30 хвилин 10.08.2021 року, на 12 годину 03.09.2021 року, на 12 годину 08.10.2021 року, на 16 годину 26.11.2021 року, на 9 годину 06.12.2021 року, на 10 годину 30 хвилин 16.12.2021 року, на 14 годину 25.01.2022 року, на 16 годину 15.02.2022 року, на 15 годину 04.04.2022 року, на 14 годину 13.04.2022 року, на 14 годину 03.05.2022 року.
Учасники вище указаного кримінального провадження, а саме прокурор ОСОБА_4 , та захисники обвинуваченого ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 неодноразово звертались до Приморського районного суду м. Одеси із клопотаннями про відкладення розгляду зазначеного кримінального провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2021 року було зупинено судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із важкою хворобою до його видужання, та розгляд поновлено ухвалою суду від 30.05.2022 року.

Також розгляд вище зазначеного кримінального провадження відкладався у зв`язку із запровадженням на території України карантину спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2 (COVID-19), та запровадженням на всій території України воєнного стану.

У кримінальному провадженні №463/5277/16-к Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року наголосив, що ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст.285-289 КПК України. Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями ч.4 ст.286 КПК України, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.

Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст.49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
Враховуючи наявність як матеріальних, так і процесуальних підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 є обґрунтованим, та підлягає задоволенню, так як із моменту його вчинення минуло більше ніж три роки, та відсутні відомості про вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень.

Суд не приймає до уваги призупинення судового розгляду 08.10.2021 року у зв`язку із хворобою обвинуваченого при вирішенні питання про звільнення цього обвинуваченого від кримінальної відповідальності, відповідно до ст.49 КК України.

На підставі вище зазначеного, з огляду на вище викладене, а також враховуючи положення п.1 ч.2 ст.284 КПК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності за вчинення указаного кримінального правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Представником потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 , та прокурором в інтересах держави в особі КУ «МКЛ №1» по зазначеному кримінальному провадженню були подані позовні заяви про відшкодування майнової, та моральної шкоди із обвинуваченого ОСОБА_3 .

Однак, згідно роз`яснень, викладених в Пленумі Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, цивільні позови представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , та прокурора в інтересах держави в особі КУ «МКЛ №1»необхідно залишити без розгляду, та вимоги позивачів про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає необхідним у задоволенні клопотання представнику потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 про призначення судової психологічної експертизи у зазначеному кримінальному провадженні відмовити, так як призначення вище указаної експертизи є неможливо, оскільки сторона кримінального провадження звернулась до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , та суд невідкладно розглянув таке клопотання, тому відсутні законні підстави для призначення експертизи.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись п.1 ч.2 ст.284, 286, 287, 288, ст.369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002613 від 17.05.2019 року від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження №0002613 від 17.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

У задоволенні клопотання представнику потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 про призначення судової психологічної експертизи відмовити.
Цивільний позов представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КУ «МКЛ №1» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 13 860 грн. на користь держави в особі Комунальної бюджетної установи «Міська клінічна лікарня №1» у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої залишити без розгляду.
Міру запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 не обирати.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1

30.05.2022