У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2022 Справа №607/4483/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000305 від 06 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на: автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер шасі відповідно до реєстраційного документа НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_4 ; один ключ від даного транспортного засобу чорного кольору; брелок охоронної системи даного транспортного засобу та просив дозволити зберігати вказаний транспортний засіб на території спеціального майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що в м. Тернопіль, вул. Бережанська, 44Б, на термін, який необхідний для їх проведення.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, досудовим розслідуванням встановлено, що 06 квітня 2022 року о 14 год. 20 хв. до чергової частини Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення працівника УПП, екіпаж «Юпітер-106», про те, що спільно із працівниками ВКП СБУ по бульв. Шевченка, 10 у м. Тернополі, 06 квітня 2022 року під час перевірки автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в ході перевірки документів виявлено неспівпадіння номеру агрегатів на т/з із даними, що вказані у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

За даним фактом 06 квітня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000305 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

06 квітня 2022 року, проводився огляд місця події, об`єктом якого є автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до реєстраційного документу 2003 року випуску, на якому номер шасі відповідно до реєстраційного документа НОМЕР_2 , який знаходився на території двору Тернопільського РУ поліції по бульв. Тараса Шевченка, 10 в м. Тернополі, вході перевірки було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , а також, невідповідність із базою ІПНП.

Прокурор зазначив, що в ході огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до реєстраційного документу 2003 року випуску, на якому номер шасі відповідно до реєстраційного документа НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_4 , один ключ від даного транспортного засобу чорного кольору та брелок охоронної системи даного транспортного засобу.

Володільцем автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно матеріалів кримінального провадження являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Оскільки на автомобілі марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до реєстраційного документу 2003 року випуску, на якому номер шасі відповідно до реєстраційного документа НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_4 , один ключ від даного транспортного засобу, можуть бути присутні ознаки кримінального проступку, тому дані предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, а також те, що вилучені речі, зазначені в клопотанні, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, зокрема, для збереження доказів та встановлення всіх обставин кримінального провадження, а також, проведення відповідних експертиз прокурор просив клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, до залу суду не прибув, однак в прохальній частині клопотання, просив розгляд провести без його участі.

Володілець майна ОСОБА_5 , будучи належно повідомлений про час і місце розгляду справи, до залу суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не перешкоджає розгляду клопотання, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя встановив, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000305 від 06.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 06.04.2022 в період часу з 14 год. 35 хв. до 14 год. 55 хв. старшим дізнавачем СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 на підставі повідомлення лінії "102", за участі ОСОБА_5 проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до реєстраційного документу 2003 року випуску, на якому номер шасі відповідно до реєстраційного документа НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , один ключ від даного транспортного засобу чорного кольору та брелок охоронної системи даного транспортного засобу.

Постановою старшого дізнавача СД Тернопільского РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 06.04.2022, автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від даного транспортного засобу визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000305 від 06.04.2022, та поміщено на територію арешт майданчика, що за адресою: вул. Бережанська, 44Б, м. Тернопіль.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина друга цієї статті передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий судді встановив, що із матеріалів провадження та матеріалів досудового розслідування не вбачається, що вилучений автомобіль був призначений для безпосереднього виконання дій, що утворюють об`єктивну сторону складу даного кримінального правопорушення.

Також, вилучений під час огляду місця події автомобіль, не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а саме: був знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучений автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Transporter», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ від даного транспортного, не можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Також, прокурор у клопотанні не надав відповідне обґрунтування необхідності арешту вказаного автомобіля.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що слід відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000305 від 06 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1