Справа № 713/1162/22
Провадження №1-кп/713/121/22
Вирок
Іменем України

25.07.2022 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 13.06.2022р. за №0000221 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродження с. Яблуниця, Путильського району, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 з середньою освітою, одруженого , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 04.06.2022р., перебуваючи на території виділу № кварталу 6 Яблунецького лісництва ДП «Путильське лісове господарство», умисно, з корисливих мотивів, порушуючи встановлений порядок охорони, використання та відновлення лісу, та з порушенням вимог нормативних актів, що регулюють порубку деревини: Лісового кодексу України, Санітарних правил в лісах України, Постанову КМУ «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», Постанову КМУ «Про затвердження порядку заготівлі другорядних лісових матеріалів і здійснення побічних лісових користувань в лісах України», незаконно, без спеціального на те дозволу вчинив за допомогою бензопили, незаконну порубку 4-х сироростучих дерев породи «ялина», залишковими діаметрами пнів біля кореня 37 см., 35 см., 32 см., та 30 см., які не підлягали вирубці та заготівлі, чим заподіяв державі в особі ДП «Путильське лісове господарство» матеріальну шкоду в сумі 29581, 47 грн., яка являється істотною.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно він 04.06.2022р., на території виділу №8 кварталу 6 Яблунецького лісництва ДП «Путильське лісове господарство», без спеціального дозволу, умисно, незаконно, вчинив за допомогою бензопили, незаконну порубку 4-х сироростучих дерев породи «ялина», залишковими діаметрами пнів біля кореня 37 см., 35 см., 32 см., та 30 см., які не підлягали вирубці та заготівлі, чим заподіяв державі в особі ДП «Путильське лісове господарство» матеріальну шкоду в сумі 29581, 47 грн.. Обвинувачений у вчиненому кається, шкодує про вчинене, готовий понести покарання, просить суд його суворо не карати.

Представник потерпілого ДП «Путильський лісгосп» надав заяву про розгляд кримінлщьаного провадження у відсутності свого представника. З приводу покарання покладався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового провадження прокурор, обвинувачений та потерпілий не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за даною статтею суд кваліфікує як незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяла істотну шкоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі статтею 65 КК України суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його тяжкість, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з переліку, передбаченого в статті 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, по місцю проживання характеризується посередньо, на Д-обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За таких обставин, суд, ураховуючи вказані характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставини, що пом`якшує це покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, у межах санкції ч.1 ст.246 КК України у виді обмеження волі з іспитовим строк. Цей вид покарання, на думку суду буде справедливим, необхідним і достатнім не тільки для виправлення обвинуваченого, але і для запобігання вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами.

При цьому суд вважає неможливим призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки він не працевлаштований, та в судовому засіданні не було встановлено наявність у нього майна, за рахунок якого він міг би сплатити штраф. Крім того, суд знаходить, що обвинуваченому неможливо призначити покарання у виді арешту, оскільки з врахуванням всіх обставин справи, вже прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і призначення цього виду покарання суперечило б висновкам суду щодо особи обвинуваченого.

Застосування положень ст. 75 КК України, в даному випадку, суд вважає необхідним, враховуючи, що обвинувачений не заперечуючи своєї винуватості, готовий нести покарання за вчинене.

При цьому суд також враховує і положення п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у відповідності до яких, у справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, що, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Це право є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція.

Суд знаходить, що обрані судом вид та міра покарання є необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого і недопущення в подальшому вчинення злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 та ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винувати у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази по справі:

лісодеревину кубомасою 2,26 куб.м., , яка згідно постанови від 15.06.2022р. залишена на відповідальне зберігання на території Яблунецького лісництва ДП «Путильський ЛГ» - залишити власнику ДП «Путильське ЛГ».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2265,36 грн.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому.

Суддя Андрій ОСОКІН