Справа № 202/5220/21
Провадження № 1-кп/202/134/2022
УХВАЛА
Іменем України

08 серпня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000106 від 01.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що як під час досудового розслідування так і в ході судового розгляду до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується, за час перебування обвинуваченого під вартою ризики хоча і зменшились, але продовжують існувати, тому, на думку прокурора, застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора та просила продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що навіть перебуваючи під вартою обвинувачений тисне на свідків, зокрема їй відомо, що він телефонував одному зі свідків та погрожував йому.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає що є підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, посилаючись на те, що ризики зазначені у клопотання прокурора на даний момент майже відсутні, а також той факт, що залишився не допитаним лише один свідок.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд заслухав думку сторони кримінального провадження, потерпілу вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує, у разі визнання його винуватими, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Таким чином, суд, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про: доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, та передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
Доводи захисника про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та подальшого продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисником не наведено.

Відтак, з урахуванням того, що судом не допитано всіх свідків, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 було оголошено у розшук, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.
Керуючись ст. 331, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

ОСОБА_6 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06.10.2022 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Головуючий: ОСОБА_8