ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2022 Справа №607/1433/22

Провадження №1-кп/607/653/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за №0000006 від 26 лютого 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Калуш, Івано-Франківської області, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, яка має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2020 року близько 11 год. в обвинуваченої ОСОБА_3 під час телефонної розмови із ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Зокрема, 17 липня 2020 року близько 11 год. обвинувачена ОСОБА_3 під час телефонної розмови повідомила ОСОБА_5 , який у той час знаходився у м. Староконстянтинів Хмельницької області, що може збути останньому психотропну речовину РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) за 280 гривень, яку перешле йому поштовим зв`язком. Цього ж дня ОСОБА_5 , переказав на банківську картку останньої грошові кошти в сумі 280 грн.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 17 липня 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачена ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, отримавши від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 280 грн., які він переказав на її банківську картку через Інтернет-мережу, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у месенджері «Теlegram» у магазині із продажу наркотичних засобів, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбала з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину - РVР (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0,0188 грама, та отримавши смс-повідомлення із магазину, що здійснює продаж наркотичних засобів, з інформацією про місце знаходження придбаної нею психотропної речовини, яку цього ж дня знайшла у лісосмузі, що знаходиться у м. Тернополі поблизу магазину «АТБ», що по вул. Карпенка, 1.

Згідно зі ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Таблиці № 1 Списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено.

У подальшому, обвинувачена ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом, у період з 17 по 18 липня 2020 року зберігала з метою збуту психотропну речовину - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), обіг якої заборонено, маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0,0188 грама за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

18 липня 2020 року близько 14 год. обвинувачена ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з прямим умислом, перебуваючи в приміщенні відділення № 18 ТОВ «Нова Пошта», яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Миру, 7, збула шляхом поштового відправлення ОСОБА_5 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0,0188 грама.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, визнала повністю та підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснила, що дійсно 17 липня 2020 року близько 11 год. під час розмови вона повідомила ОСОБА_5 , який у той час знаходився у м. Староконстянтинів Хмельницької області, що може збути йому психотропну речовину РVР за 280 гривень, яку перешле поштою. Цього ж дня ОСОБА_5 , переказав на її банківську картку грошові кошти в сумі 280 грн. Після цього у месенджері «Теlegram» в магазині із продажу наркотичних засобів вона придбала з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину - РVР та отримавши смс-повідомлення із магазину про місце знаходження придбаної нею психотропної речовини, забрала її із лісосмуги, що знаходиться у м. Тернополі поблизу магазину «АТБ» по вул. Карпенка, 1. У подальшому, ОСОБА_3 зберігала вказану психотропну речовину з метою збуту за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та 18 липня 2020 року близько 14 год. у відділенні № 18 ТОВ «Нова Пошта», яке знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Миру, збула її шляхом надсилання поштовим відправленням ОСОБА_5 . У вчиненому, обвинувачена щиро розкаялась, запевнила суд, що в подальшому правопорушень не вчинятиме, просила суд її суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім власного визнання вини, обвинувачена ОСОБА_3 повністю погодилася зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували її винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування її дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідок вчиненого злочину, який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого, ставлення обвинуваченої до вчиненого та її поведінку після вчинення злочину, особу винної, зокрема її вік, стан здоров`я, позитивну характеристику по місцю проживання та роботи, те, що вона раніше не судима, не перебуває на обліку у лікаря психіатра чи нарколога.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні неповнолітньої дитини. Зазначене вказує, що обвинувачена усвідомила значення своїх дій, розкаялася у вчиненому та бажає стати на шлях виправлення.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, поведінку і спосіб життя обвинуваченої після вчинених злочину, суд приходить до переконання, що, з метою виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 їй слід призначити покарання із застосуванням ч. 1 та ч. 2 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк, оскільки виправлення останньої можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням їй іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачена повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, із врахуванням її характеризуючих даних, ступеню тяжкості вчиненого злочину та вищевказаних обставин справи.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на неї слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

В силу ст. 77 КК України, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 , у зв`язку із звільненням її від відбування основного покарання з випробуванням, не вправі застосовувати додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене у санкції ч.2 ст. 307 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

Також, підлягає скасуванню арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 , шляхом заборони її відчуження, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та призначити їй покарання, із застосуванням ч. 1, ч. 2 ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung» із сім-карткою НОМЕР_1 , ноутбук «hp», банківські картки: «ПриватБанк», «Кредобанк», «Альфа-Банк», «А-банк» та «Монобанк», вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 - які знаходяться на зберіганні в УЛ та МТЗ ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи відео-, звукозапису №СЕ-19/120-22/543-ВЗ від 14 січня 2022 року в розмірі 3775,64 грн., судової комп`ютерно-технічної експертизи №СЕ-19/120-21/5465-КТ від 15 березня 2020 року в розмірі 2615,20 грн., судової комп`ютерно-технічної експертизи №СЕ-19/120-21/2464-КТ від 11 березня 2021 року в розмірі 1961,40 грн., судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2/1-764/20 від 02 вересня 2020 року в розмірі 980,70 грн., на загальну суму 9332,94 (дев`ять тисяч триста тридцять дві) гривні 94 копійки.

Скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1