Справа № 190/397/22
Провадження №1-в/190/65/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду м. П`ятихатки в режимі дистанційного судового провадження з ДУ«П`ятихатська виправна колонія (№122)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого, в останнє вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна, який на даний час відбуває покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122»,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст.82 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст.82 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання.

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого ОСОБА_5 та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання вказавши, що поведінка засудженого не свідчить про його виправлення та не надає йому право на пом`якшення покарання.

Дослідивши клопотання, матеріали особової справи засудженого, заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України - суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 10.11.2020 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно ст. 82 КК України, особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, тобто якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що може бути з`ясовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення чи застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким до засудженого, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.08.2018 року. Під час перебування в установі виконання покарань №4 м.Дніпро характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» засуджений ОСОБА_5 перебуває з 26.08.2018 року; за період перебування в установі характеризується задовільно, не працевлаштований на виробництві установи. Активно залучається до робіт з благоустрою території установи. До роботи ставиться добре, поставлені завдання виконує у повній мірі, проявляє розумну ініціативу у роботі. Дотримується норм які визначають порядок , умови відбування покарання та розпорядок дня. Має два стягнення від 16.05.2019 року та 28.12.2019 року у вигляді догани, які погашені у встановленому законом порядку та два заохочення від 30.06.2021 року та 31.12.2021 року у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

На теперішній час засуджений відбув 2/3 строку покарання, та станом на 13.04.2022 року невідбута частина покарання складає 1 рік 3 місяці 21 день, і на думку суду такий невідбутий строк покарання є досить значним.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом покарання більш м`яким на даному етапі відбування покарання, є не співрозмірним з наслідками, які заподіяні злочином, не відповідатиме тяжкості вчиненого злочину, та обставинам його вчинення, поведінці засудженого під час відбування покарання. Так, засуджений поряд з 2 заохоченнями мав і 2 стягнення (догани), що в свою чергу не може свідчити достеменно про його належну поведінку під час відбування покарання. Тому суд вважає, що заохочення отримані безпосередньо перед настанням пільги, - отримані засудженим лише з метою досягнення формально - юридичних підстав для застосування пільги, без досягнення наявності оціночних підстав для застосування пільги, які, на думку суду, також мають важливе значення при вирішенні питання про застосування до засудженого пільги у виді заміни призначеного судом покарання більш м`яким.
Отже, вищевказані обставини не дають можливості суду застосувати до засудженого ОСОБА_5 пільгу, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміни призначеного судом покарання більш м`яким.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого є необґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1