КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1292/2022 (758/162/22) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фірма «Борисфен» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року у кримінальному провадженні № 000002 від 09.04.2021 р,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на причальну споруду (гідротехнічна споруда, об`єкт житлової нерухомості), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фірма «Борисфен» (), із встановленням заборони розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала суду мотивована тим, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні і його втрата буде перешкодою у розслідуванні кримінального провадження, а тому у відповідності вимог ст. 170 КПК України з метою його збереження, наявні підстави для задоволення клопотання та, відповідно, накладення арешту.

В апеляційній скарзі директор товариства ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою було накладено арешт на причальну споруду (гідротехнічна споруда, об`єкт житлової нерухомості) та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Апелянт вказує на те, що в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема ст. 170 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею безпідставно зроблено висновок про належність причальної споруди (гідротехнічна споруда, об`єкт житлової нерухомості) до речових доказів у даному кримінальному провадженні, а відтак відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно. Апелянт зазначає, що доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту на майно належним чином не були обґрунтовані, не було надано доказів, що вищезазначене майно, є об`єктом кримінально протиправних дій у даному кримінальному провадженні. Також апелянт посилається на те, що: стосовно товариства досудове розслідування не здійснюється; жодній посадовій особі товариства про підозру не повідомлено; у даному кримінальному провадженні відсутній потерпілий. Водночас посилається апелянт і на те, що товариство має проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування причальної споруди та реєстрація права власності на гідротехнічну споруду буда проведена у відповідності до законодавства України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення директора товариства, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення прокурора, який не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та додані до апеляційної скарги документи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судової справи, Слідчим відділенням відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.197-1, ст.356 КК України. Підставами для внесення відомостей про кримінальні правопорушення стали факти самовільного, всупереч установленому законом порядку з плавучої баржі незаконного відвантажування піску та незаконне будівництво бетонного причалу (стінки) на незаконно захопленій земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Постановою органу досудового розслідування від 24 червня 2021 року причальну споруду (гідротехнічна споруда, об`єкт житлової нерухомості) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. З метою збереження вказаного майна прокурор - процесуальний керівник у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням, оскільки на його переконання існує загроза зникнення, втрати, пошкодження чи передачі майна іншим особам, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на причальну споруду (гідротехнічна споруда, об`єкт житлової нерухомості) з метою збереження її як речового доказу.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження її як речового доказу, оскільки такі висновки ґрунтуються на доданих до клопотання прокурора доказах та узгоджуються з вимогами ст..ст. 2, 7, 170-173 КПК України.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Так, частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як речового доказу; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Позбавлення власності допускається лише «на умовах, передбачених законом», тоді як держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З матеріалів, доданих до клопотання прокурора, зокрема протоколу огляду місця події від 27.05.2021 року, вбачається, що на березі річки Дніпро, на земельній ділянці по вул.. Будіндустрії, 9-А в м. Києві розпочато будівництво причальної ділянки, яка являє собою бетонну конструкцію, дозволи на проведення якого відсутні. Крім того під час проведення огляду місця події 31.05.2021 року було виявлено збільшення берегової лінії за рахунок насипу піску до внутрішньої стінки незавершеної бетонної конструкції стінки. Оскільки дозвільних документів на проведення будівельних робіт за вказаною адресою товариством до апеляційної скарги не додано, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді безпідставними. Посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті. Водночас колегія суддів бере до уваги пояснення прокурора та ОСОБА_7 за якими досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено та 29.07.2022 року обвинувальний акт щодо директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фірма «Борисфен» ОСОБА_7 скеровано до Подільського районного суду і наразі триває судовий розгляд.

За наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 98, 117, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на причальну споруду (гідротехнічна споруда, об`єкт житлової нерухомості), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фірма «Борисфен» (), із встановленням заборони розпорядження та користування вказаним майном - залишити без змін, а апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фірма «Борисфен» ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4