Вирок

Іменем України

Справа №712/7361/20
Провадження №1-кп/712/340/22

09 червня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лутугине Луганської обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянин України, фактично проживає у м. Алчевськ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у період з червня 2014 року по 28.07.2020, перебуваючи на тимчасово окупованій території населених пунктів Лутугине та Алчевськ Луганської області, які підконтрольні представникам терористичної організації «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), утвореної в травні 2014 року у м. Луганську, і яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною організаціє, будучи бійцем незаконних збройних формувань «ЛНР», бере участь у терористичній організації та сприяє її діяльності.
Учасники терористичної організації «ЛНР» на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, а також вчиненням інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміни меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення «ЛНР».
Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно, з єдиним плачем спільних злочинних дій.
На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.
При цьому на керівників та учасників силового блоку покладається забезпечення стійкості терористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу представники політичного блоку організовують збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їхньої діяльності, чим також забезпечують існування вказаної терористичної організації.
Терористична організація «ЛНР» має стабільний склад лідерів, підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасники політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Так, на учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:
-створення так званих органів державної влади «ЛНР» та організація їх діяльності;
-видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ЛНР»;
-проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «ЛНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;
-організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;
-налагодження взаємодії з незаконним державним утворенням «ЛНР» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;
-налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;
-налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ЛНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;
-надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам бойового блоку «ЛНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;
-забезпечення учасників «ЛНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.
На учасників силового блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:
-систематична організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;
-організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ЛНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;
-створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;
-вербування нових учасників до складу силового блоку «ЛНР» та керівництво їхніми діями;
-захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Луганської області;
-скоєння терористичних актів та диверсій на території України;
-захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;
-викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;
-організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.
13 квітня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози: і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.
Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.
Так, з червня 2014 року по 28.07.2020 ОСОБА_5 , діючи умисно, достеменно усвідомлюючи незаконність діяльності терористичної організації «ЛНР», яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу ЛНР та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України, діючи з корисливих мотивів, приймає участь у діяльності одного з незаконних збройних формувань «ЛНР».
ОСОБА_5 є заступником командира по роботі з особовим складом «7-ї мотострілецької роти 3-го мотострілецького батальйону 4-ї окремої мотострілецької бригади 2-го армійського корпусу національної міліції ЛНР», має військове звання старший лейтенант. До його обов`язків входить забезпечення військової дисципліни, морально-психологічного стану особового складу, залучення нових осіб до терористичної організації. Разом з тим, за відсутності командира роти, ОСОБА_5 виконує його функції, організовує виконань - бойових завдань та здійснення збройного опору ЗС України на лінії розмежування. ОСОБА_5 неодноразово особисто приймав участь у бойових протистояннях з силами ООС (АТО) в районі населених пунктів Жолобок та Новотоптківське Попаснянського р-ну та Сокільки Новоайдарського району Луганської області. Вказаними діями він бере участь у терористичній організації «ЛНР» та сприяє діяльності незаконного збройного формування, яке діє на тимчасово окупованій території Луганської області.
ОСОБА_5 ,будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився, не прибув на судові виклики без поважної причини більше як два рази, тому суд на підставі ухвали від 23.07.2021 року здійснював спеціальне судове провадження, що відповідає вимогам ст. 323 КПК України.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

-протоколом від 27.05.2019 року про проведення НРД «ОТЗ-12» за дублікатом СОКР №160 «Квадрат», згідно якого знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж, за телефонними розмовами з номера НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 у період з 07.03.2019 по 20.03.2019 та прослуханим в судовому засіданні аудіо-запису, отримано фактичні дані, які згідно зі ст. 256 КПК України можуть бути використані як джерело доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: з розмов з різними особами, вбачається, що ОСОБА_5 військовий, перебуває на службі;

-протоколом огляду від 29.05.2019 на сайті «Миротворець» оглянуто сторінку ОСОБА_5 , за результатом огляду встановлено, що останній бойовик НЗФ та перебуває на посаді командира відділення-командира бойової машини, на фотографіях зображений у військовій формі, на військовій техніці та тримає у руках вогнепальну зброю;

-протоколом огляду від 04.06.2019, переглянуто інтернет сторінку ОСОБА_6 , здійснено перехід на «фото», розміщено відеоматеріал з офіційного каналуYoutube Народної міліції ЛНР» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На вказаному відео особа чоловічої статі дає інтервью, на титрі вказано ОСОБА_7 , заступник командира батальйону по роботі з особовим складом;

-листом від 18.07.2019 Управління ДМС України в Луганській області, з листа вбачається, що ОСОБА_5 був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон;

-протоколом огляду від 05.08.2019 виконані знімки екрану з інформацієї щодо ОСОБА_5 зазначена його посада - командир відділення-командир бойової машини, на фото ОСОБА_5 у військовій формі з іншими військовими;

-протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій від 02.10.2019, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора зв`язку ПрАТ «Водафон» номер НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_5 у період з 22.08.2019 по 01.10.2019 з розмов з різними абонентами вбачається, що останній воює, перебуває в армії;

-протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій від 27.01.2020, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж номер НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_5 , отримано фактичні дані, які згідно зі ст. 256 КПК України можуть бути використані як джерело доказів у даному кримінальному провадженні, а саме, що ОСОБА_5 перебуває на службі;

-протоколом огляду від 25.06.2020, диском оглянутим в судовому засіданні, згідно якого в мережі інтернет зроблено пошук через сайт « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зроблено знімок з інформацією щодо ОСОБА_5 при відкритті одного з фалів виявлено документ з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У зазначеному документі з порядковим номером 463 міститься інформація щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 », на фотографіях зображений у військовій формі, на військовій техніці та тримає у руках вогнепальну зброю;

-висновком експерта від 29.10.2019 №11/87, згідно якого на відеозаписі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в проміжку часу з 00хв.06с. до 00хв.17с. особа в польовій військовй формі російського зразку) та фотознімках з назвами: « ОСОБА_8 » (особа перша зліва), « ОСОБА_8 » (особа друга, зліва), «Дячeнкo-юpий-20.jpg» (особа зліва в шапці чорного кольору, на грудях міститься георгіївська стрічка), «дячeнкo-юpий-23.jpg» (особа перша зліва) та достовірних зображеннях (фотографіях) ОСОБА_5 , ймовірно зображена одна й та ж сама особа. На фотознімках з назвами: «дячeнкo-юpий-l-el42.jpg», « ОСОБА_9 », та достовірних зображеннях (фотографіях) ОСОБА_5 , зображена одна і таж особа;

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 297-1 ч. 2 КПК України передбачено порядок проведення досудового слідства по окремим статтям КК України, зокрема за ч. 1 ст. 258-3 КК України, за якими обвинувачується ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України доведена в повному обсязі.

Всі докази, досліджені безпосередньо судом, в даному кримінальному провадженні є належними та допустимими доказами, оскільки були отримані в порядку, передбаченому КПК України і у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у даному вироку, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість та у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , є заступником командира по роботі з особовим складом «7-ї мотострілецької роти 3-го мотострілецького батальйону 4-ї окремої мотострілецької бригади 2-го армійського корпусу національної міліції ЛНР», має військове звання старший лейтенант. До його обов`язків входить забезпечення військової дисципліни, морально-психологічного стану особового складу, залучення нових осіб до терористичної організації. Разом з тим, за відсутності командира роти, ОСОБА_5 виконує його функції, організовує виконань - бойових завдань та здійснення збройного опору ЗС України на лінії розмежування. ОСОБА_5 неодноразово особисто приймав участь у бойових протистояннях з силами ООС (АТО) в районі населених пунктів Жолобок та Новотоптківське Попаснянського р-ну та Сокільки Новоайдарського району Луганської області. Вказаними діями він бере участь у терористичній організації «ЛНР» та сприяє діяльності незаконного збройного формування, яке діє на тимчасово окупованій території Луганської області.
До такого висновку суд дійшов із того, що поняття терористичної організації визначено в Законі України «Про боротьбу з тероризмом», і відповідно до цього Закону, це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.
Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.
Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції від 28 вересня 2001 року № 1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена як вид злочинної організації з спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму. Діяльність «ЛНР» як терористичної організації підтверджується зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року № 129-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленої постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 року №145-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подалання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 року №337-VIII, в яких «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями. А згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23.12.2005 року № 13 утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації, то відповідно до п.13 вказаної постанови Пленуму вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.
При цьому, під час судового розгляду справи, суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено, що ОСОБА_5 , усвідомлював, що «ЛНР» «ДНР» та інші незаконні збройні формування, які структурно входить до силового блоку терористичних організацій «ЛНР» «ДНР» діють на території України саме як терористичні організації, діють на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, і обвинувачений сприяв у діяльності вищевказаних терористичних організаціях. Суд також враховує правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.
Кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст. 323 КПК України, тому, відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_5 сповіщався про день і час слухання справи через засоби масової інформації та шляхом направлення повістки, інтереси ОСОБА_5 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були. При цьому, суд вважає, що розглянуте кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено. Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Будь яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд прийшов до висновку що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за обставин, викладених у даному вироку знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Дії ОСОБА_5 суд, кваліфікує за ч. 1 ст. 258-3 КК України, як умисну участь у терористичній організації та сприянні її діяльності.
Суд, при призначенні ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд, враховує обставини вчиненного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, який мав місце в умовах складної суспільно-політичної обстановки в Луганській області та мав суттєвий вплив на охорону державної і громадської безпеки у цих регіонах держави, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, суспільна небезпека яких полягає у порушенні безпечних умов життєдіяльності, безпеки життя, здоров`я, власності широкого та невизначеного кола осіб та безпеки інших цінностей суспільства, особу винного, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого та приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч. 1 ст. 258-3 КК України з конфіскацією майна, оскільки, з урахуванням вказаних обставин, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливе без ізоляції його від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 258-3 КК України - у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 6280,40грн.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Головуючий :ви зможете глибоко