Єдиний унікальний номер 317/1139/22
Провадження номер 1-в/317/165/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області
у складі: головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації БВК № 99 ОСОБА_4 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, не працював, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Попередні судимості: в силу ст. 89 КК України не судимий. По даній справі засуджений: 08.07.2019 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ст. 289 ч. 2, ст. 263 ч. 1, ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 16.10.2019. Знову засуджений 04.12.2019 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ст. 15 ч. 2, ст. 201 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 08.07.2019, до відбуття 5 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , в якому адвокат просив суд розглянути можливість застосування до засудженого ОСОБА_6 пільгу, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, обґрунтовуючи це тим, що поведінка ОСОБА_6 за весь час відбування ним покарання була стабільно позитивною та активною, засуджений проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Крім того зауважили, що засуджений має родину та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» заперечував проти задоволення клопотання, зазначив що, на його думку, засуджений на шлях виправлення не став.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого та його захисника, представника адміністрації колонії та прокурора, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Згідно з наданою суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС ДУ «Біленьківської ВК (№ 99)», узгодженої з заступником начальника колонії із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.02.2019.
Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно. Допустив одне порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора. Стягнення погашене в законному порядку, заохочень не мав.
З 11.02.2020 відбував покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо, допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення погашене в законному порядку. Один раз заохочувався правами начальника установи.
З 22.01.2021 тримався у Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався негативно. Допустив одне порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора. Стягнення погашене, заохочень не мав.
З 04.04.2021 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується тим, що порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. Один раз заохочувався правами начальника установи.
На виробництві установи не працевлаштований, намірів не виявляє. На даний час інколи виконує роботу по благоустрою установи. До роботи ставиться посередньо. Вказану роботу виконує самостійно, але під наглядом представників адміністрації. Ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, посереднє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує стосунки із засудженими, як позитивної, так і негативної спрямованості. У відношенні до засуджених не конфліктний. За весь період відбування покарання в цілому має нестабільну поведінку.
Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. Спальнеи місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, але під наглядом адміністрації установи. Дотримується вимоги санітарії та гігієни. Не завжди виконує роботи із самообслуговування.
На даний час у програмах диференційованого - виховного впливу та у секціях самодіяльної організації участі не приймає, бажання не виявляє.
На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки.
У скоєному злочині вину визнає повністю, розкаюється. За вироком суду позову не має. На даний час в установі на профілактичному обліку не перебуває.
15.10.2020 комісією установи відмовлено у переведенні на дільницю соціальної реабілітації.
26.08.2021 комісією установи відмовлено у заміні не відбутої частини покарання більш м`яким.
16.06.2022 комісією установи відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_6 має два заохочення правами начальника установи. Крім того, засуджений мав три стягнення, серед яких три догани.
Хоча на час звернення до суду з клопотанням, зазначені стягнення погашені у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Також суд враховує, що згідно з довідкою, засуджений на виробництві колонії не працює з січня 2021 року.
Суд констатує, що засуджений ОСОБА_6 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.
Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на засудженого ОСОБА_6 в умовах ізоляції від суспільства.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити у повному обсязі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 26.07.2022 об 08-20 год.

Суддя ОСОБА_1