Справа № 304/1219/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/349/22, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 червня 2022 року, задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі слідчий ), погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачева, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий.
Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів, до 16 години 56 хвилин 26 серпня 2022 року, з визначенням застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_8 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися із м. Мукачева без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади, у разі їх наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів судового провадження убачається, що 29 червня 2022 року, слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся із погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 . Відповідно до клопотання, точний час, дата, місце та обставини досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 28 червня 2022 року, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, яка полягала у порушенні встановленого в Україні порядку обігу вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, та бажаючи їх настання, не маючи передбаченого п.9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1993 та п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженого наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, придбав та зберігав боєприпаси та вибухові пристрої. Так, у період часу з 16 години 56 хвилин 28 червня 2022 року по 00 годин 13 хвилин 29 червня 2022 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , фактичним користувачем якої є ОСОБА_8 , працівниками правоохоронних органів у коридорному приміщенні поруч зі входом до квартири, а саме між взуттям у картонній коробці, виявлено двадцять предметів, ззовні схожих на набої з маркуванням «6071»; предмет, зовні схожий на корпус ручної гранати з маркуванням «2908-21-91», та предмет, зовні схожий на уніфікований запал ручної гранати, модернізований, без маркування. 28 червня 2022 року, о 16 годині 56 хвилин, у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 затримано та 29 червня 2022 року органом досудового розслідування за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. У клопотанні також вказано, що досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та існування окремих ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення цього злочину може незаконно впливати на свідків та експерта шляхом їх підкупу або залякування; вчинити інші кримінальні правопорушення. За вказаних обставин, слідчий вважає, що особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт не зможуть запобігти вказаним ризикам порівняно із взяттям під варту, - просить слідчого суддю обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави, а клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що у кримінальному провадженні за № 0000100, внесеному 29 червня 2022 року до ЄРДР проводиться досудове розслідування, що у цьому провадженні ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і підозра підтверджується зібраними у справі доказами. При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя враховує наявність ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; незаконно впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні. Разом із цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, доводи прокурора про те, що підозрюваний вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини слідчий суддя до уваги не взяв, позаяк у розумінні статті 89 КК України, попередня судимість ОСОБА_8 погашена. За встановлених обставин слідчий суддя вважав, що клопотання слідчого є обґрунтованим та доведеним прокурором у судовому засіданні, а застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому конкретному випадку відповідатиме особі підозрюваного, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на початковому етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

В апеляційній скарзі захисниця підозрюваного, адвокатка ОСОБА_5 , зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Апелянтка має сумніви щодо наявності обґрунтованої підозри свого підзахисного. Стверджує, що у справі відсутня криміналістична експертиза зброї та бойових припасів, однак слідчий суддя не дивлячись на це вийшов за межі розгляду клопотання, надавши оцінку належності та допустимості доказів у сукупності. Висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є ніщо інше як припущення. Апелянтка вважає, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги те, що ОСОБА_8 є молодим за віком, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на вихованні в нього двоє малолітніх дітей, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрати запобіжний захід домашній арешт у нічний час доби, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, у разі, якщо суд встановить необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у межах, встановлених ч. 2 ст. 183 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та сторони захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки цих осіб у судове засідання на розгляд апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брав участь підозрюваний ОСОБА_8 та його захисниця адвокатка ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом обшуку від 28.06.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_8 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 29.06.2022, довідкою про категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 28.06.2022, протоколом огляду речей (предметів) від 29.06.2022, ухвалою слідчого судді від 29.06.2022 про надання дозволу на проведення обшуку, та іншими доданими до клопотання матеріалами, на підставі яких 29.06.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_8 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_8 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги в частині сумнівів щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд відхиляє як такі, що на даному етапі кримінального провадження не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя, вийшов за межі розгляду клопотання, надавши оцінку належності та допустимості доказів у сукупності, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах КПК України, оскільки на цій стадії судового провадження слідчий суддя вправі оцінювати зібрані органом досудового розслідування докази з точки зору належності та достатності для висунутої підозри .
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, експерта. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 1 ст. 263 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років) та даними про особу підозрюваного (офіційно не працює, відповідно до ст. 89 КК України не судимий) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Між тим, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що прокурором не доведено ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення. При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя обґрунтовано відхилив посилання прокурора на те, що підозрюваний вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, взявши до уваги те, що судимість ОСОБА_8 , відповідно до ст. 89 КК України, погашена. Будь-яких інших доказів у підтвердження цього ризику органом досудового розслідування не надано.
Разом із тим, апеляційний суд вважає, що вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є ніщо інше як припущення, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як безпідставні та необґрунтовані апеляційний суд визнає та відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею незаконно обрано підозрюваному ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід.
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 є молодим за віком, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на вихованні в нього двоє малолітніх дітей, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду чи незаконно впливати на свідків, експерта, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_8 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_8 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.
Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й домашнього арешту.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 гривень, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_8 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та тяжкими наслідками для суспільства від злочинів проти громадської безпеки.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
Строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, а не з`явившись на розгляд апеляційної скарги без поважних причин сторона захисту позбавила себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 червня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення, ОСОБА_8 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів, до 26 серпня 2022 року, з визначенням застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: