Справа № 202/2654/22
Провадження № 1-кс/202/2106/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

13 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000211 від 06.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 звернулася з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 07.06.2022 майно, а саме на мобільний телефон марки «Redmi» модель М 2006С3LG імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 ; мобільний телефон «NOKIA» імеі НОМЕР_3 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , а також на мобільний телефон марки «VIVO» 1915 імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Леново», які належать на праві приватної власності ОСОБА_6 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від 06.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за фактом вчинення державної зради співробітниками "Торецької виправної колонії № 2", які на шкоду суверенітетові, цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній економічній та інформаційній безпеці України надавали інформацію оборонного значення представникам окупаційних військ РФ щодо розташування військової техніки та особового складу Збройних сил України на території м. Торецька Донецької області.

07.06.2022 під час огляду було вилучено слідчим мобільний телефон марки «Redmi» модель М 2006С3LG імеі НОМЕР_1 ; імеі НОМЕР_2 , мобільний телефон NOKIA імеі НОМЕР_3 , які було добровільно надано для огляду ОСОБА_5 .

Також слідчим вилучено мобільний телефон марки «VIVO» 1915 імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 та мобільний телефон марки «Леново» в вимкненому стані, які добровільно надано ОСОБА_6

08.06.2022 слідчим винесено постанову, якою вилучені речі визнано речовими доказами.

Отже, посилаючись на те, що вилучені речі мають значення речових доказів, з метою запобігання їх приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню, передачі слідчий просить накласти на них арешт.

В судове засідання слідчий та володільці майна не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання в їх відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 06.06.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, за № 0000211.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час досудового розслідування було вилучено мобільний телефон марки «Redmi» модель М 2006С3LG імеі НОМЕР_1 ; імеі НОМЕР_2 та мобільний телефон NOKIA імеі НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 .

Крім того, вилучено мобільний телефон марки «VIVO» 1915 імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 та мобільний телефон марки «Леново» в вимкненому стані, які належать ОСОБА_6

08.06.2022 слідчим винесена постанова, якою вказані мобільні телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цьогоКодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені мобільні телефони, на які слідчий просить накласти арешт, можуть бути доказом такого злочину, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі його сліди, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У той же час існує загроза приховування, знищення, перетворення, передачі тощо цих речей у разі не накладення на них арешту, оскільки в кримінальному провадженні не проведено всі необхідні слідчі дії, а володільці вилучених речей можуть бути заінтересовані у результатах кримінального провадження, а тому в будь-який час на власний розсуд розпорядитися цими речами.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на мобільний телефон марки «Redmi» модель М 2006С3LG імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 та мобільний телефон «NOKIA» імеі НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 , а також на мобільний телефон марки «VIVO» 1915 імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 та мобільний телефон марки «Леново», які належать ОСОБА_6 .

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси володільців цього майна, оскільки в органу досудового розслідування є підстави вважати, що вони діяли на шкоду Україні, та вилучені речі мають значення речових доказів.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження клопотання слідчого необхідно задовольнити, наклавши арешт на вилучені мобільні телефони шляхом заборони їх відчуження та користування ними.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmi» модель М 2006С3LG імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 та мобільний телефон «NOKIA» імеі НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 , шляхом заборони їх відчуження та користування ними.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «VIVO» 1915 імеі НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 та мобільний телефон марки «Леново», які належать ОСОБА_6 , шляхом заборони їх відчуження та користування ними.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1