Дата документу 08.08.2022 Справа № 322/233/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 322/233/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/383/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянула 8 серпня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 червня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням у якому вказує, що у провадженні СВ відділення поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 31 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Зі змісту клопотання випливає, що 31.05.2022 о 13:51 годин, до відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» від старшого інспектора СРПП капітана поліції ОСОБА_9 про те, що 31.05.2022 о 13:45 на блокпосту по Донецькій трасі М 15 59 км зупинено автомобіль «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час перевірки даного автомобіля, було встановлено, що пасажир цього автомобіля ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в спідній білизні перевозить наркотичну речовину.
Дане повідомлення було зареєстроване до журналу єдиного обліку за №522.
Після отримання вказаного повідомлення на місце вчинення кримінального правопорушення було направлено слідчо-оперативну групу, по прибуттю на місце пригоди, слідчим СВ ВП №3 ЗРУП в Запорізькій області, капітаном поліції ОСОБА_8 , 31.05.2022 о 18 годині 43 хвилин, було розпочато огляд місця події, на ділянці місцевості розташованій на автодорозі «Запоріжжя-Донецьк», 59 км +550 м, на початку якого, учасник даного огляду ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на питання слідчого, чи маються у нього будь-які заборонені законом речі чи предмети, вказав про те, що нього таких речей не має, але у його співмешканки ОСОБА_7 , на яку він вказав під час даного огляду, оскільки вона знаходилась неподалік, маються наркотичні засоби, які він їй до цього передав, та які вона зберігає при собі у спідній білизні.
Слідчим СВ ВП №2 ЗРУП в Запорізькій області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 , 31.05.2022 о 19 годині 58 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: км 59 +550 м, автодороги «Запоріжжя-Донецьк», де було здійснено обшук затриманої особи, в ході проведення якого, серед іншого було виявлено та вилучено:
- гаманець з грошовими коштами у розмірі 3000 гривен, тканинна сумка бежевого кольору, футляр фіолетового кольору з окулярами, які було упаковано до сейф-пакету 8Ш3066912;
- згорток фольги з кристалічною речовиною вагою 1,97 г, який було упаковано до паперового конверту (згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-22/5074-НЗПРАП від 01.06.2022 надана кристалічна речовина білого кольору в згортку з фольги містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого складає 0,9091 г (в перерахунку на основу);
- згорток фольги з кристалічною речовиною вагою 27,66 г, який було упаковано до паперового конверту (згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-22/5073-НЗПРАП від 01.06.2022 надані кристали містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого складає 21,1881 г(в перерахунку на основу)).
Враховуючи вказане, з метою збереження речових доказів, а також задля запобігання можливості приховування, знищення майна, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведення затримання ОСОБА_7 , а саме гаманець з грошовими коштами у розмірі 3000 гривен, тканинна сумка бежевого кольору, футляр фіолетового кольору з окулярами.

Ухвалою слідчого суддіНовомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 червня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт на грошові кошти у сумі 3000 гривен, які були вилучені із гаманця під час проведення затримання і обшуку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ділянці місцевості розташованій на автодорозі «Запоріжжя-Донецьк», 59 км +550 м.

У задоволенні решти клопотання відмовлено.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого в частині доцільності накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені під час обшуку у ОСОБА_7 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Водночас решта речей вилучених у підозрюваної під час її затримання не мають будь-якого доказового значення у вказаному кримінальному проваджені, що фактично було підтверджено в судовому засіданні стороною обвинувачення, а тому підстави для накладення арешту на них відсутні.

В апеляційній скарзі захисник, не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен врахувати правову підставу для арешту майна - грошові кошти, можливість використання грошових коштів як доказ у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Крім цього, слідчий суддя повинен був врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного. При накладанні арешту на грошові кошти, які належали ОСОБА_7 не врахував вимоги ст.173 КПК України. Громадянам України не заборонено мати обігові кошти і в час воєнного стану. Слідчий суддя фактично залишив сім`ю ОСОБА_7 без грошових коштів.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор та підозрювана, будучи належним чином повідомленими про час і дату судового засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора та власника майна, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Як органом досудового розслідування, так і слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано не було.

Так, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Кримінальний процесуальний закон покладає обов`язок на слідчого суддю перевірити чи відповідає клопотання про арешт вимогам закону, заслухати ініціатора подання клопотання та прокурора на предмет обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Однак, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя не перевірив усіх обов`язкових складових, з якими закон пов`язує застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що відділенням поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 31.05.2022 року за №0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
В клопотанні слідчого зазначено, що 31.05.2022 о 13:51 годин до відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» від старшого інспектора СРПП капітана поліції ОСОБА_9 про те, що 31.05.2022 о 13:45 на блокпосту по Донецькій трасі М 15 59 км зупинено автомобіль «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час перевірки даного автомобіля, було встановлено, що пасажир цього автомобіля ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в спідній білизні перевозить наркотичну речовину.
Після отримання вказаного повідомлення на місце вчинення кримінального правопорушення було направлено слідчо-оперативну групу, по прибуттю на місце пригоди слідчим СВ ВП №3 ЗРУП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_8 31.05.2022 о 18 годині 43 хвилин було розпочато огляд місця події на ділянці місцевості розташованій на автодорозі «Запоріжжя-Донецьк», 59 км +550 м, на початку якого, учасник даного огляду ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на питання слідчого, чи маються у нього будь-які заборонені законом речі чи предмети, вказав про те, що нього таких речей не має, але у його співмешканки ОСОБА_7 , на яку він вказав під час даного огляду, оскільки вона знаходилась неподалік, маються наркотичні засоби, які він їй до цього передав, та які вона зберігає при собі у спідній білизні.
Слідчим СВ ВП №2 ЗРУП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 31.05.2022 о 19 годині 58 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: км 59 +550 м, автодороги «Запоріжжя-Донецьк», де було здійснено обшук затриманої особи, в ході проведення якого серед іншого було виявлено та вилучено:
- гаманець з грошовими коштами у розмірі 3000 гривен, тканинна сумка бежевого кольору, футляр фіолетового кольору з окулярами, які було упаковано до сейф-пакету SUD3066912.
З метою збереження речових доказів, а також задля запобігання можливості приховування, знищення майна, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведення затримання ОСОБА_7 , а саме гаманець з грошовими коштами у розмірі 3000 гривен, тканинна сумка бежевого кольору, футляр фіолетового кольору з окулярами.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг. Ухвала слідчого судді в частині відмови у накладенні арешту на тканинну сумка бежевого кольору та футляр фіолетового кольору з окулярами в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

У клопотанні про арешт майна слідчий зазначає, що вилучені під час обшуку ОСОБА_7 грошові кошти мають суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, не накладення арешту на вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти може призвести до приховування слідів злочину, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведення затримання ОСОБА_7 , а саме гаманець з грошовими коштами у розмірі 3000 гривен.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ст.98 КПК України, грошові кошти могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З таким висновком слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Аналізуючи клопотання слідчого та додані до нього матеріали, колегія суддів констатує недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування інституту арешту майна в даному кримінальному провадженні.

Звертаючись до суду з клопотанням, слідчий визначив метою накладення арешту на вилучені грошові кошти - забезпечення збереження речових доказів.

Встановленню підстави та мети накладення арешту на майно передує з`ясування питання відповідності майна, яке пропонується до арешту визначеним ст.98 КПК України критеріям речового доказу.

Аналізуючи питання щодо приналежності грошових коштів критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні, що оспорюється апелянтом, судова колегія виходить з наступного.

Обставини даного кримінального провадження засвідчують, що правоохоронним органом здійснюється перевірка за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів з метою збуту у особливо великих розмірах.

Захисник підозрюваної ОСОБА_7 зазначив, що вилучені під час затримання підозрюваної грошові кошти в розмірі 3000 гривень належать ОСОБА_7 та є її заощадженнями.

Згідно поясненням, наданим ОСОБА_7 органу досудового розслідування після її затримання, остання повідомила, що 31.05.2022 року вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 поїхала в м. Запоріжжя. В місті він декілька разів кудись ходив, вона чекала на нього в автомобілі. Після того як він повернувся, дав їй один фольгований згорток та попросив сховати його у бюстгальтері. Коли вони проїжджали блокпост, на запитання працівника поліції вона зізналась, що у неї при собі є наркотична речовина та добровільно видала її. При неї були її заощадження в розмірі 3000 гривень. Також вона додатково повідомила, що її співмешканець є наркозалежним, наркотичну речовину купує для особистого вживання.

Відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_10 , останній повідомив, що ОСОБА_7 є його співмешканкою. Він є наркозалежною людиною, та купує наркотичну речовину для власного вживання. 30.05.2022 року до нього зателефонував знайомий та запропонував придбати метадон. Коли він придбав 30 доз мета дону, фольгований згорток передав ОСОБА_7 та попросив заховати його у бюстгальтері. На блокпосту їх автомобіль зупинили працівники поліції та в ході розмови його співмешканка віддала працівникам поліції згорток.

При цьому, зміст клопотання також не відображає відомостей, за яких, у їх логічному взаємозв`язку, можна дійти висновку щодо відношення вилучених грошових коштів до обставин, які є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, що вилучені грошові кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На предмет перевірки відповідності майна поняттю речових доказів є важливим опис та інше фіксування результатів огляду речей, документів, щоб надало можливість їх поєднати із обставинами конкретного кримінального провадження та породжувало би законні юридичні наслідки.

Натомість, відображене з метою арешту майно у вигляді грошових коштів взагалі не надає можливості у співставленні із обставинами кримінального провадження, які є предметом розслідування у даній справі, ідентифікувати заявлені у клопотанні грошові кошти як речові докази.

Висновок слідчого судді про вірогідність здобуття грошових коштів злочинним шляхом, за відсутності відповідного аргументування з боку органу досудового розслідування, слід вважати припущенням.

Більш того, вказана обставина взагалі не отримала відображення у клопотанні про накладення арешту на майно, що засвідчує не дотримання слідчим суддею передбачених ст.ст. 22, 26 КПК України загальних засад кримінального провадження у вигляді змагальності та диспозитивності.

За обставин не доведення приналежності вилучених грошових коштів критеріям речових доказів та мети накладення арешту на них, застосування затребуваного органом досудового розслідування заходу забезпечення кримінального провадження ні яким чином не сприятиме досягненню дієвості цього провадження, що згідно ст.131 КПК України є загальною метою застосування будь-якого заходу.

Обов`язок ініціатора клопотання довести обставини що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тощо слідує із вимог ч.5 ст.132, ст.171 КПК України та відповідає передбаченим ст.ст.7, 22, 26 КПК України принципам змагальності та диспозитивності.

Вимоги ч.1 ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слідчого, без належного обґрунтування, носить формальний характер, слідчим не доведено необхідного об`єму правових підстав для прийняття рішення про арешт майна, вилученого під час проведення затримання та обшуку ОСОБА_7 , а рішення слідчого судді без наведення переконливих обставин, не можна визнати вмотивованим та обґрунтованим.

Сукупність вище наведених обставин обумовлює скасування оскаржуваної ухвали з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 07 червня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якої відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4