КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 16 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя виходив з того, що прокурором в повній мірі не доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме: на самовільно зайняту земельну ділянку, площею 24 га, з насадженнями кукурудзи, яка є комунальною власністю територіальної громади Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, що розташована в межах Новокорогодського старостинського округу Бородянської селищної ради за межами населеного пункту с. Новий Корогод Бучанського району Київської області та межує з одного боку з меліораційною канавою, а з іншого із земельними ділянками, що мають кадастрові номери: :03:011:0055; :03:011:0066; :03:007:0006; :03:007:0002; :03:007:0009; :03: 007:0008; :03:007:0011; :03:004:0016; :03:004:0005; :03: 004:0015, заборонивши будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти дії щодо користування та розпорядження урожаєм кукурудзи;

-трактор колісний «CHALLENGERMT 665D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_2 належить ТОВ «АГРО-ХОЛДИПГ МС» з перезавантажувальним бункером накопичувачем, заводський номер 39713;

-трактор колісний CHALLENGERMT 665D, реєстраційний помер НОМЕР_3 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_4 належить ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ МС» з перезавантажувальним бункером наконичувачем, заводський помер НОМЕР_5 ,
- комбайн зернозбиральний «СLАSSLEXION 460, реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2003 р.в., з навісним обладнанням у вигляді кукурудзяної жатки, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_8 ;
- вантажний автомобіль марки «RENAULT, модель MAGNUMDXI 460» реєстраційний номер НОМЕР_8 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 належить ОСОБА_9 , разом з причепом марки STASS, реєстраційний помер НОМЕР_10 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 належить ОСОБА_10 .
В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна та посилається на істотні порушення вимог КПК України.

Просить врахувати, що органом досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

На думку прокурора, твердження про те, що накладення арешту на земельну ділянку, що належить Бородянській селищній раді перешкоджатиме останній у реалізації її прав на цю земельну ділянку не знаходить свого підтвердження, оскільки на даний час відсутні відомості, щодо наміру її передачі Бородянською селищною радою у власність чи користування будь-яким фізичним та юридичним особам та судом даний факт взагалі не встановлювався.

Як стверджує прокурор, ненакладення арешту порушує завдання кримінального провадження, визначені ст. 2 КПК України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності міру своєї вини.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи представника власника майна, який заперечував протизадоволення апеляційної скарги прокурора та просивзалишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводиапеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, сектором дізнання відділення поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у формі дізнання кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000431 від 16 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
18 жовтня 2021 року прокурор Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Бородянського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 16 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання прокурора про арешт майна.
Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. 170 КПК України та вказав, що відсутні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має ознаки, передбачені ст. 98 КПК України, тобто було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих органом досудового розслідування матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даномупровадженні прокурор не навів достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно не вбачається.
В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегії суддів апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення дані щодо якого внесені до ЄРДР, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 16 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/977/2022
Єдиний унікальний номер справи 939/2436/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11 .
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1