Справа № 766/2040/22
1-і/214/138/22
У Х В А Л А
Іменем України

04 квітня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01.04.2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він 14.12.2021 року приблизно о 00-10 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились біля кафе «Лакомка Don Corleone», яке розташоване на території Шевченківського парку м. Херсона, за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська. В цей час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, вчинили напад на неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою заволодіння майном останніх, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Вказаний напад виразився в нанесенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більше 2 (двох) ударів кулаками в область голови ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , від яких останні впали на землю та втратили свідомість, в результаті чого заподіяно тілесні ушкодження: потерпілому ОСОБА_8 , які відповідно до висновку експерта Херсонського обласного бюро судово-медичних експертиз №857 від 05.01.2022 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень: потерпілому ОСОБА_9 , які відповідно до висновку експерта Херсонського обласного бюро судово-медичних експертиз №859 від 17.01.2022 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свою протиправну діяльність для досягнення спільної злочинної мети щодо заволодіння майном потерпілих, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , з кишень верхнього одягу потерпілого ОСОБА_8 заволоділи: мобільним телефоном «Samsung» моделі Galaxy M21 (SM-M215FZKUSEK) об`ємом пам`яті 4/64 GB кольору Black, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-22/237-ТВ від 19.01.2022 року, станом на 14.12.2021 року могла складати 3292,00 грн., навушниками TWL JBL TUNE 115WS моделі (JBLT115TWSBLK), чорного кольору, вартість яких відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-22/237-ТВ від 19.01.2022 року станом на 14.12.2021 року, могла складати 1019,15 грн., шляхом зняття з лівої руки потерпілого заволоділи наручним годинником TAG, які матеріальної цінності не представляють, з кишень верхнього одягу потерпілого ОСОБА_9 заволоділи мобільним телефоном «Samsung», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-22/237-ТВ від 19.01.2022 року станом на 14.12.2021 року могла складати 2599,67 грн., шляхом зняття з лівої руки потерпілого заволоділи золотим браслетом 585 проби, вагою 5,14 г., плетіння бісмарк, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-22/237-ТВ від 19.01.2022 року станом на 14.12.2021 року могла складати 8474,24 грн., шляхом зняття з шиї потерпілого золотим ланцюжком 585 проби, вагою 9,43 г., плетіння «якірний ланцюг», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-22/237-ТВ від 19.01.2022 року станом на 12.14.2021 могла складати 15547,09 грн. та золотим хрестиком вагою 0,44 г., 585 проби, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-22/237-ТВ від 19.01.2022 року станом на 12.14.2021 могла складати 725,42 грн., спричинивши останнім матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

На даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які будуть досліджені у суді під час судового розгляду по суті.

Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гандабура, Ананьївського району, Одеської області, ромської національності, громадянин України, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Також, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кишинів Молдова, ромської національності, без громадянства, офіційно не працює, без визначеного місця реєстрації, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимий.

На даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, що у сукупності дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений може у зв`язку з відсутністю офіційного джерела доходу вчинити інше кримінальне правопорушення з метою забезпечення свого існування, не має власного житла, місце проживання обвинуваченого знаходиться поза межами Херсонської області, він може перешкоджати судовому розгляду шляхом неявки в судове засідання. До затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Крім того, існує ризик впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, які на даний час не допитані.

Окрім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. При цьому, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак, на шлях виправлення не став, що у сукупності дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений може у зв`язку з відсутністю офіційного джерела доходу вчинити інше кримінальне правопорушення з метою забезпечення свого існування, не має постійного місця проживання, а також, може перешкоджати судовому розгляду шляхом неявки в судове засідання. До затримання працівниками поліції, ОСОБА_6 ніде не працював, при затриманні назвався іншим іменем, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Крім того, існує ризик впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, які на даний час не допитані.

За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають небезпечну поведінку обвинувачених, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Беручи до уваги вищевикладене з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки він не скоював інкримінованого йому кримінального правопорушення. Визнає, що, дійсно, між ним та потерпілими була бійка, а не розбій. Він захищав себе та свою дружину.

Обвинувачений ОСОБА_7 , також, заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Просив прийняти до уваги, що має низку невиліковних та хронічних хвороб, а саме: гепатит, ВІЧ та туберкульоз. Стверджував, що не скоював злочин, який йому інкримінують.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити обраний щодо нього запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , також, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив замінити обвинуваченому тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додатки до нього, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотань захисників та необхідність і доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на 60 днів, виходячи з такого.

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувало кримінальне провадження №0001039 від 14.12.2021 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Херсонським міським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно з ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.02.2022 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено до 09.04.2022 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд зважає на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену Херсонським міським судом Херсонської області при вирішенні попереднього клопотання у цьому кримінальному провадженні в ухвалі від 08.02.2022 року.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гандабура, Ананьївського району, Одеської області, ромської національності, громадянин України, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Також, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кишинів Молдова, ромської національності, без громадянства, офіційно не працює, без визначеного місця реєстрації, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимий.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені у вчинені тяжкого злочину проти життя та здоров`я, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченими вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та переховуватися від суду.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, суд бере до уваги в сукупності обставини, які передбачені ст.178 КПК України, а саме: відсутність офіційного працевлаштування та власного житла, що вказує у сукупності на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, що, на думку суду, може свідчити спроби обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, суд бере до уваги, що місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 знаходиться поза межами Херсонської області, а обвинувачений ОСОБА_6 при затриманні назвався іншим іменем.

Окрім того, суд вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 може впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, з огляду на те, що він ознайомившись з матеріалами досудового розслідування мав змогу дізнатись анкетні дані та адреси мешкання свідків. При цьому, вказані свідки в ході судового розгляду не допитані.

Також, існує ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення з метою забезпечення свого існування, оскільки вони ніде офіційно не працюють.

За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають їх небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на цьому наполягають обвинувачені та їх захисники, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особи обвинувачених, тяжкості злочину, який їм інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених у вигляді тримання під вартою, на даному етапі провадження не зменшились.

Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про необхідність продовження обраного щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останніх.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.06.2022 року.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.06.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений 08.04.2022 року.

Суддя ОСОБА_1