Справа № 541/2061/22
№ провадження 1-кп/541/217/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000519 від 03.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пев`ю, Комі РСР, Російської Федерації, не працюючого, утриманців не маючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.05.2014 Миргородським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією майна, звільненого 19.03.2020 по відбуттю строку покарання, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

20.01.2022 близько опівночі ОСОБА_4 , маючи намір та бажання на таємне викрадення чужого мийна, прибув до огородженої території домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

З даною метою, ОСОБА_4 під дією заздалегідь виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власники або користувачі будинку та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, зайшов на огороджену територію домоволодіння за вказаною адресою та шляхом пошкодження рами дерев`яного вікна та шибок, з подальшим витягуванням її елементів, проник всередину, звідки викрав дверцята толочної та піддувала печі, вартість яких становила 308 гривень 33 копійки, плиту настилу груби пічного опалення вартість якої становила 693 гривень 33 копійки, а також дві плити настилу груби пічного опалення зі зйомними кільцями вартістю 400 грн. та панцерне металеве ліжко вартістю 300 грн., належні ОСОБА_6 , які обернув на свою користь.

Після цього, ОСОБА_4 покинув місце події, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на встановлену суму 1701 (одна тисяча сімсот одна) гривня 66 коп.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

31 серпня 2022 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 , буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди, повідомила, що укладена вона добровільно, наслідки укладення угоди їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали , які надані прокурором, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 2 (два) роки.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачені ст. 476 КПК України.

При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 08.08.2022 на металеві предмети: суцільну плиту пічного типу; два фрагменти пічної плити з кільцями, що знімаються; двоє дверцят від печі.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.08.2022 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.08.2022 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 08.08.2022 на суцільну плиту пічного типу; два фрагменти пічної плити з кільцями, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області та повернути їх власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

СуддяОСОБА_1