Справа № 442/3446/22
Провадження № 1-кп/442/206/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого-адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000256 від 17.01.2022 на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислава Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адвокатом та депутатом не є, не судимого, військовозобов`язаного,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
Судом встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2119-ІХ від 24.02.2022, в Україні з 05:30 год 24 лютого 2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Під час воєнного стану, в нічний час доби в період з 11 на 12 березня 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , працюючи сторожем Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр Енергоремнт» (далі - ТзОВ «Український центр Енергоремонт»), перебуваючи на черговій робочій зміні на території ТзОВ «Український центр Енергоремнт» за адресою:м. Дрогобич, вул.Раневицька, 14 Львівської області, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, маючи прямий умисел на його таємне викрадення, вирішив умисно, таємно викрасти належне ТзОВ «Український центр Енергоремонт» майно.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , в той же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна і бажаючи її настання, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що на території ТзОВ «Український центр Енергоремонт» на той момент працівників підприємства не було, усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключа, який перебував у нього на зберіганні, відчинив вхідні двері в господарській коморі, що розташована на території вказаного підприємства, проник в середину приміщення, звідки умисно, таємно викрав газонокосарку (бензотрімер) марки «STIHL»-FS 55 інвентаризаційний номер 408 вартістю 3399 гривень 75 копійок та бензопилу марки "STIHL-180" інвентаризаційний номер 409 вартістю 3066 гривень 67 копійок, виніс їх з комори, далі підійшов до автомобіля марки «ЗАЗ-ТАВРІЯ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТзОВ «Український центр Енергоремонт» та стояв на території товариства, з якого також викрав акумулятор «Autopart 6СТ-62 Calaxy Gold» інвентаризаційний номер 609 вартістю 748 гривень 50 копійок, з викраденим вийшов за межі території підприємства та пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв ТзОВ «Український центр Енергоремонт» майнову шкоду на загальну суму 7214 гривень 92 копійки.

Вказані діїОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

28 грудня 2021 року між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.4 ст. 185 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушенні.
Сторони з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не знаходиться, відсутності обставин, які обтяжують покарання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, досягають згоди на призначення покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме: у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечує щодо затвердження даної угоди, претензій до обвинуваченого не має.

Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми протиправними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, за яким обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Судові витрати стягнути з обвинуваченого.
Речових доказів немає.
Запобіжний захід не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Затвердити угоду від 17 червня 2022 року про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК Українита призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавленя волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертизи в розмірі 4462, 12 гривень в користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1