Справа № 463/3585/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/541/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2022 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 3 травня 2022 року, арешт на газ нафтовий скраплений марок А, B, C, D виробництва ПАТ «Укртатнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, придбаного ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (44404415) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору купівлі-продажу скрапленого газу від 27 квітня 2022 №АК100Д/6-2-СГ.

Заборонено будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, передавати будь-яким фізичним або юридичним особам вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ПАТ «Укрнафта» звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000235 про арешт майна відмовити.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Як слідує з матеріалів кримінального провадження №0000235, досудове розслідування здійснюється слідчими Центрального апарату ДБР, що зареєстроване у м. Києві за адресою: вул. Панаса Мирного, 28 і фактично знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15. Відтак з клопотанням про арешт майна сторона обвинувачення повинна звертатись до відповідного районного суду м. Києва, а не Личаківського районного суду м. Львова.

Як зазначає апелянт, оскаржувана ухвала постановлена також з порушенням правил підслідності, оскільки для віднесення того чи іншого кримінального правопорушення до підслідності слідчих ДБР вимагається наявність спеціального суб`єкта злочину або ж вчинення військового кримінального правопорушення. З наявного витягу з ЄРДР слідує, що у кримінальному провадженні №0000235 від 3 травня 2022 року розслідується кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, нібито вчинене службовими особами ПАТ «Укрнафта» за попередньою змовою. Однак незрозуміло, що це за група осіб, хто до неї входить і чим це підтверджується.

Також адвокат звертає увагу на безпідставність накладення арешту, адже ні клопотання прокурора, ні ухвала слідчого судді, не містить даних про те, що майно, на яке накладено арешт і яке визнано речовим доказом, зберігає на собі сліди злочину, що саме нафтовий скраплений газ є об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто що вказане майно відповідає об`єктивним критеріям, які дозволяють віднести його до категорії речових доказів. При цьому сам по собі скраплений газ не може бути доказом попередньої змови, зниження ціни чи зловживання службовим становищем та інших обставин, які в силу ст. 91 КПК України підлягають доказуванню. Так само він не підлягає спеціальній конфіскації, а санкція ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає конфіскації майна, цивільний позов також не заявлено.

Окрім цього, апелянт зазначає, що слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, оскільки він не встановив, чи взагалі існує в природі майно, на яке прокурор просив накласти арешт. Зокрема, скраплений газ, який ПАТ «Укрнафта» планувало поставити ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» за договором №АК100Д/6-2-СГ від 27 квітня 2022 року у кількості 3000 тонн це газ запланованого виробництва у травні 2022 року ПАТ «Укртатнафта», однак зазначене підприємство, внаслідок його обстрілу 24 квітня 2022 року та пошкодження російськими військами, не працювало і газ у травні 2022 року не виробляло, тобто вказаний договір виконаний не був. При цьому ані прокурор, ні слідчий суддя не встановили місцезнаходження майна, на яке накладено арешт, і не встановили особу, у якої воно знаходиться.

У своїй апеляційній скарзі адвокат також покликається на те, що прокурором не доведено існування обґрунтованої підозри щодо факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

На думку апелянта, слідчим суддею не враховано наслідки накладення арешту майна, адже винесеною ухвалою можуть бути спричинені збитки не лише ПАТ «Укрнафта», а й може бути спровокована паливна криза під час війни.

12 липня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити без змін ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2022 року, а апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрнафта» - без задоволення, покликаючись на безпідставність такої.

Адвокат ОСОБА_6 , який брав участь у даному судовому засіданні в режимі відеоконференції, подану апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених у ній.

Прокурор ОСОБА_7 проти задоволення апеляційних вимог заперечив.

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає у зв`язку з таким.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Так, згідно з клопотанням, у провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 3 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом використання службовими особами ПАТ «Укрнафта», з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної або юридичної особи, за попередньою змовою зі службовими особами підприємства групи «Приват», свого службового становища всупереч інтересів служби, шляхом продажу в квітні 2022 року на Універсальній товарній біржі «Контрактовий дім ІМВБ» через аукціон скрапленого газу у кількості 14,1 тис. тонн за заниженою вартістю, що призвело до недоотримання доходів ПАТ «Укрнафта» на суму близько 300 млн. гривень, тобто спричинили тяжкі наслідки.

Як слідує з матеріалів клопотання, відповідно до заявки №1 на проведення аукціону від 18 квітня 2022 року ПАТ «Укрнафта» на додатковому комерційному аукціоні №100Д з продажу скрапленого газу, запланованому на 27 квітня 2022 року, планує реалізувати газ скраплений для побутово-комунального споживання ДСТУ 4047-2001 марки СПБТ та газ нафтовий скраплений марки А ДСТУ EN 589:2017, загальним обсягом 8 120,000 тонн, ресурс травня 2022 року за газопереробних заводів ПАТ «Укрнафта». Згідно з заявкою №2 на проведення аукціону від 18 квітня 2022 року ПАТ «Укрнафта» на додатковому комерційному аукціоні №100Д з продажу скрапленого газу, запланованому на 27 квітня 2022 року, планує реалізувати газ нафтовий скраплений марок A, B, C, D ДСТУ EN 589:2017, загальним обсягом 6000,000 тонн, ресурс травня 2022 року на ПАТ «Укрнафта». Покупцями, які подавали заявки на участь в додатковому аукціоні №100Д з продажу скрапленого газу на внутрішньому ринку були ТОВ «ОККО-Бізнес Партнер», ТОВ «СПЕЦТРАНССЕРВІС», ТОВ «СВГ ПЛЮС», ТОВ «КАТМА ГРУП», ТОВ «ОПТИМАГАЛ», ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ», ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД». За підсумками по придбаних обсягах скрапленого газу на аукціоні №100Д від 27 квітня 2022 року для продавця ПАТ «Укрнафта» покупцями визначено ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» та ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД». Того ж дня між ПАТ «Укрнафта» (продавець), ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» (покупець) та УТБ «Контрактовий Дім УМВБ» (біржа) укладено ряд договорів купівлі-продажу скрапленого газу на загальну суму, з урахуванням ПДВ, - 17 362 455, 20 грн. Також 27 квітня 2022 року між ПАТ «Укрнафта» (продавець), ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (покупець) та УТБ «Контрактовий Дім УМВБ» (біржа) укладено ряд договорів купівлі-продажу скрапленого газу на загальну суму, з урахуванням ПДВ, - 84 011 880,00 грн.

В ході досудового розслідування встановлено, що зазначений вище аукціон проводився формально, з порушенням вимог Порядку організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №570. Зокрема, відповідно до листа Міністерства енергетики України від 12 травня 2022 року, середня стартова ціна скрапленого газу у січні квітні 2022 року знищилась з 27 312,42 грн/т до 19 651,45 грн/т. При цьому кінцева ціна скрапленого газу, що формувалась на біржових аукціонах відповідно до Порядку у січні квітні 2022 року зросла з 28 304,50 грн/т до 56712,73 грн/т.

Окрім цього, встановлено, що ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» та ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» входять до сфери впливу групи «Приват». Водночас, на АЗС групи «Приват» після проведеного аукціону 27 квітня 2022 року роздрібний продаж скрапленого газу здійснювався за ціною понад 30 грн/літр.

З протоколу огляду від 18 травня 2022 року слідує, що ПАТ «Укрнафта» можливо продала компаніям групи «Приват» скраплений газ ціною 28 тис. грн за тонну, тоді як ринкова ціна того була на рівні близько 50-52 тис. грн за тонну, через що ПАТ «Укрнафта» недоотримала прибуток в розмірі близько 300 млн. грн. (а.с. 68-70).

Постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 18 травня 2022 року визнано речовим доказом, зокрема: газ нафтовий скраплений марок А, B, C, D виробництва ПАТ «Укртатнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, придбаного ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (44404415) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору купівлі-продажу скрапленого газу від 27 квітня 2022 №АК100Д/6-2-СГ (а.с.82-84)

Як слідує з постанови про уточнення постанови про визнання речовим доказом від 1 червня 2022 року, слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 уточнив свою постанову про визнання речовим доказом від 18 травня 2022 року, оскільки у такій було допущено описку. Зокрема, в постанові про визнання речовим доказом від 18 травня 2022 року зазначено, що виробником скрапленого газу за договором №АК100Д/6-2-СГ є ПАТ «Укрнафта», в той час як дійсним є виробник ПАТ «Укртатнафта». З огляду на викладене, речовим доказом у даному кримінальному провадженні визнано газ нафтовий скраплений марок А, B, C, D виробництва ПАТ «Укртатнафта», загальною кількістю 3 000 тонн, придбаного ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ» (44404415) у ПАТ «Укрнафта» (00135390) відповідно до договору купівлі-продажу скрапленого газу від 27 квітня 2022 №АК100Д/6-2-СГ (а.с. 85-87).

8 червня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначений вище скраплений газ.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000235, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

Окрім того, колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Вказані норми невраховані апелянтом в його доводах, що вказує на необґрунтованість апеляційних вимог.

При цьому покликання апелянта на те, що, вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя не врахував наслідки арешту майна для власника майна та третіх осіб, є безпідставними, адже при накладенні такого арешту мають бути враховані не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власника майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що і було взято до уваги слідчим суддею. Крім того, накладення арешту на майно не припиняє права власності та інших майнових прав на нього, а лише тимчасово обмежує їх.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Покликання сторони захисту на ухвалення оскаржуваного рішення незаконним складом суду через порушення територіальної підсудності в ході апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли. Так, органом досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні є Головне слідче управління Державного бюро розслідувань, у складі якого діють, зокрема, перший та другий відділи Управління з Досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, а також перший відділ Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями. У період звернення з клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження №0000235, здійснювали слідчі управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань. Наказом Директора Державного бюро розслідувань від 1 березня 2022 року №120-дск, у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, місцем здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях зазначеним управлінням визначено Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова. З огляду на викладене, при зверненні прокурором до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про арешт скрапленого газу, ним дотримано правил територіальної підсудності, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в рішенні від 9 червня 2022 року у справі №463/1712/22.

Стосовно викладених в апеляційній скарзі вимог про порушення правил підслідності, то такі не заслуговують на увагу, оскільки у кримінальному провадженні №0000235 досліджуються обставини, за яких службові особи ПАТ «Укрнафта», Міністерства енергетики України, Універсальної Товарної біржі «Контрактовий дім УМВБ», ТОВ «ТРАНСОІЛГАЗ», ТОВ «ТД КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» разом з іншими невстановленими особами, всупереч вимогам Закону України «Про товарні біржі», Постанови КМУ від 16 жовтня 2014 року №570, реалізували скраплений газ за заниженою ціною, за участі біржі УТБ «Контрактовий дім УМВБ», яка не має ліцензії на здійснення такої діяльності, а тому не може бути учасником ринку капіталів та організованих товарних ринків, передбачених ст. 3 Закону України «Про товарні біржі», що спричинило ПАТ «Укрнафта» тяжкі наслідки.

При цьому згідно зі ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Тобто чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє вказаним вище особам здійснювати розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, причетні ж до його скоєння особи встановлюються в ході досудового розслідування.

З огляду на викладене, зазначення конкретного переліку осіб, що є службовими особами ПАТ «Укрнафта», та які є причетними до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, може бути здійснене лише після зібрання необхідних доказів у даному кримінальному провадженні, тобто після належного проведення досудового розслідування, а тому вказані апеляційні доводи не ґрунтуються на вимогах закону.

Не знайшли свого підтвердження і аргументи про те, що скраплений газ не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки такий визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000235. Крім того, 17 травня 2022 року у цьому кримінальному провадженні прокурором призначено судово-товарознавчу експертизу на вирішення якої поставлено запитання визначення ринкової вартості скрапленого газу для побутово-комунального споживання ДСТУ 4047-2001 марки СПБТ станом на 27 квітня 2022 року та газу нафтового скрапленого марок A, B, C, D ДСТУ EN 589:2017 року станом на 27 квітня 2022 року, яка станом на день апеляційного перегляду не виконана.

Твердження адвоката про те, що ані ПАТ «Укрнафта», ані його службові особи не мали жодного відношення до встановлення ціни скрапленого газу, недоведеність того, що рівень стартової ціни на скраплений газ був визначений з порушенням законодавчих вимог, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки вказані обставини належать до фактичних обставин кримінального провадження, а тому такі мають досліджуватися, у випадку, якщо кримінальне провадження надійде до суду, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. При цьому покликання апелянта на показання, надані під час допиту у статусі свідка секретаря аукціонного комітету ОСОБА_10 , братися до уваги колегією суддів на даному етапі не можуть, з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів судом, закріплений у ст. 23 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 червня 2022 року про накладення арешту на майно Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» - залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4