19.05.22 Провадження 1кп-932/90/22
Справа 932/2119/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за внесеному до ЄРДР за № 0000150, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ
До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 19 квітня 2022 року з Центральної окружної прокуратури м. Дніпра надійшов обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України.

19 квітня 2022 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.
Прокурор вважала можливим призначити кримінальне провадження до розгляду у судове засідання.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти призначення справи до розгляду та просив повернути обвинувальний акт прокурору.
У підготовчому судовому засіданні вислухавши позицію учасників процесу щодо можливості проведення підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду, судом було встановлено, що зазначена кримінальна справа не може бути призначена до розгляду по суті та обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно діючого законодавства обвинувальний акт та додатки до нього повинні відповідати вимогам КПК України.
Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид та розмір матеріальної шкоди спричиненої вчиненням кримінального правопорушення.
У відповідності до вимог ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 15.02.2022 року близько 16.50 год., перебуваючи у магазині «Простор», розташованому по бульвару Європейському, 2 у м. Дніпро, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Стиль Д», а саме: двадцять дев`ять одиниць різного товару народного споживання загальною вартістю 739,80 грн., а всього на загальну суму 1391,60 грн.. спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1992,18 грн. Таким чином, формулювання обвинувачення не містить зазначення розміру матеріальної шкоди за кожний окремо викрадений у магазині товар, а розмір загальної матеріальної шкоди, спричиненої злочином, містить різне арифметичне значення.
Відповідно до вимог ст.374 КПК України суд у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначає формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнано судом недоведеним; а в разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
В рішенні від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» та в рішенні від 09.10.2008 у справі «Абрамян проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має право бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, т.б. про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту»; «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». Таким чином надання у кримінальній справі повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду в тлумаченні ст.6 Конвенції.
У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має як найменш таке право: бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.
Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність та неповнота, порушує право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого.
У відповідності до ст.ст.409, 412 КПК України безумовною підставою для скасування будь-якого рішення суду першої інстанції обвинувального чи виправдувального вироків є порушення права на захист обвинуваченого, яке полягає в тому числі у відсутності конкретизованого формулювання обвинувачення у вироку суду.
Тому виходячи з того, що суд повинен забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченому як під час судового розгляду справи так і під час підготовчого судового засідання суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту з додатками з наведених підстав прокурору.
Керуючись ст.ст. 314, 372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України повернути прокурору Центральної окружної прокуратури м. Дніпра у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду

м.Дніпропетровська ОСОБА_1