Справа № 194/894/20
Провадження № 1-кп/185/237/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2022 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цесис, Латвія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 04 грудня 2014 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.. Звільнився 02 квітня 2020 року з ІК № 21 по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Тернівки Дніпропетровської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимої, останній раз:
- 02 квітня 2020 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК Українидо покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн. Штраф сплачено,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , 06.07.2020 року, перебуваючи в літньому павільйоні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому через дорогу на проти будинку АДРЕСА_5 , помітили раніше їм невідомого чоловіка - ОСОБА_8 , який також перебував в приміщенні літнього павільйону де розмістившись за сусіднім столиком вживав спиртні напої та слухав музику зі свого мобільного телефону. Цього ж дня, приблизно о 14.30 год., ОСОБА_8 , взявши телефон в руки покинув територію літнього павільйону та пішов у напрямку будинку № 9 по вул. Перемоги в м. Тернівка.
Після цього ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з ОСОБА_5 , спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Скориставшись тим, що ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не зможе чинити опір, вони пішли за ним слідом, вишукуючи нагоди відкрито заволодіти його майном, а саме мобільним телефоном. Опинившись біля другого під`їзду будинку № 9 по вул. Перемоги в м. Тернівка, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 знаходиться сам та повернутий до них спиною, ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, рукою штовхнувши ОСОБА_8 в спину, поваливши останнього на землю, в ході чого сам завалився на ОСОБА_8 , та з застосуванням сили вихопив з рук ОСОБА_8 його мобільний телефон марки «ТР-Link Neffos X20» з вставленою в нього сім карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2262,21 грн. та передав його ОСОБА_5 , яка знаходилась весь цей час поруч з ним.
Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця події втекли та викраденим майном розпорядилися на свій розсуд.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний окремо, повністю визнали свою провину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, заявили про щире каяття та дали покази із зазначенням правильності обсягу встановленого та пред`явленого обвинувачення, підтверджуючи встановлені обставини вчинення злочину, які стосуються часу, місця, способу вчинення злочину та інших обставин учинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується, що від його дій у потерпілого могли утворитись тілесні ушкодження, оскільки він дійсно штовхнув потерпілого.
Зазначили, що вони повністю згодні з висновком судово-товарознавчої експертизи, згідно якої вони спричинили ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 2262 грн. 21 коп.
Додали, що щиро розкаюється у вчиненому, на даний час викрадене майно повернуто власнику.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що 06.07.2020 року обвинувачені, які разом з ним перебували в літньому павільйоні магазину «Гірник» в м. Тернівка відкрито викрили у нього мобільний телефон марки «ТР-Link Neffos X20» з вставленою в нього сім карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», спричинивши його матеріальну шкоду на загальну суму 2262,21 грн., при цьому ОСОБА_4 штовхнув йог, а після відкритого викрадення телефону передав його ОСОБА_5 , яка знаходилась поруч.
Додав, що на даний час мобільний телефон йому повернуто претензій до обвинувачених він не має.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, звернулись до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вони повністю визнають свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважають зібрані в справі докази їх провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора та адвоката, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченим, кожному окремо, правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодились, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи та співставляючи показання обвинувачених, кожного окремо, з висунутим обвинуваченням, показаннями потерпілого, та між собою, суд приходить до висновку, що показання обвинувачених, кожного окремо, мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, що з урахуванням застосування при розгляді справи положень ст. 349 КПК України дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - доведена повністю.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченим, кожному окремо, суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України, враховує наступне.
Так, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний окремо, підлягають покаранню за вчинення тяжкого злочину, раніше неодноразово судимі, не працюють, мають постійне місце проживання та певні соціальні зв`язки.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачені, кожен окремо, повністю визнали свою провину, заявили про каяття, висловили жаль з приводу вчиненого.
З обтяжуючих обставин, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність пом`якшуючих обставин, враховуючи незначну ступінь застосованого під час вчинення злочину насильства, відсутність претензій з боку потерпілого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, та запобігання скоєння ними, кожним окремо, інших кримінальних правопорушень може відбутися й без ізоляції останніх, кожного окремо, від суспільства, а тому, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний окремо, мають бути засудженими за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції даної статті, але умовно, із застосуванням до покарання положень, передбачених ст.75,76 КК України.
Позовні вимоги у справі відсутні.
Судові витрати у справі необхідно розподілити згідно зі ст.124 КПК України.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном три роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном два роки.
Зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - скасувати.
Звільнити ОСОБА_4 з під варти негайно, в залі суду.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в дольовому порядку, на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 326 грн. 90 коп.
- мобільний телефон марки «ТР-Link Neffos X20», та коробку до нього з аналогічним маркуванням переданий на зберігання ОСОБА_8 , - залишити останньому за належності.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9