гСправа № 358/1932/18 Провадження № 1-в/358/28/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України засудженого у кримінальному провадженні (справа №358/1932/18):

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Богуславського району Київської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, офіційно не працюючого, з професійно-технічною освітою, не військовозобов`язаного,

за частиною першою статті 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2022 року до Богуславського районного суду Київської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності за вироком, який набрав законної сили, в якому просив звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вироком Богуславського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року в справі №358/1932/18, на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обґрунтовуючи подане клопотання захисник ОСОБА_4 посилається на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 14.12.2021 залишено без змін вирок Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2019, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Згідно вказаного вироку, ОСОБА_3 22 листопада 2017 року о 16 годині 50 хвилин, в порушення вимог п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Seat Malaga», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Васильківська в с. Іванівка Богуславського р-ну Київської обл., в порушення вимог п. 1.5, п.п «б», «д» п. 2.3, п.п. «а» п. 2.9, п. 10.1, п. 12.1, п. 12.3 ПДР України, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , яка їхала на велосипеді, тримаючись лівого узбіччя, в зустрічному напрямку руху автомобіля. Після цього ОСОБА_3 в порушення п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ», «д», «е» п. 2.10 ПДР України, будучи причетним до ДТП, не зупинивши транспортний засіб, з місця пригоди зник та переховувався в приміщенні власного будинку за місцем свого проживання. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта № 69/К від 23.07.2018. відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Вказані грубі порушення ОСОБА_3 вимог ПДР України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію 01.01.2002 року, знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Разом з тим, захисник засудженого ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_3 не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, оскільки ухвалу апеляційного суду прийнято 14.12.2021, а відтак вирок Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2019, відповідно положень ст. 532 КПК України набрав законної сили 14.12.2021 року.

Інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, в силу вимог статті 12 КК України - є нетяжким злочином, а тому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, як це передбачено п. 3 ч.1 ст. 49 КК України.

Як вбачається з вироку Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2019 року інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, за ч.1 ст. 286 КК України, мало місце 22.11.2017, тобто 22.11.2020 закінчився строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України.

Відтак, до 14.12.2021 вирок Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2019 не набрав законної сили, а тому у разі визнання винуватості ОСОБА_3 , судом апеляційної інстанції, незалежно від позиції обвинуваченого, необхідно будо звільнити його від призначеного за даним вироком покарання за ч.1 ст. 286 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності.

Проте цю обставину суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що як наслідок стало підставою звернення до суду першої інстанції з даною заявою про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вироком суду, який набрав законної сили, у зв`язку із закінченням строків давності на стадії виконання вироку.

На розгляд клопотання прокурор ОСОБА_6 не з`явився, але до суду подане клопотання про розгляд клопотання захисника засудженого без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явилися, проте надали суду письмову заяву про розгляд клопотання в їх відсутність, підтримали його та просили суд задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання захисника засудженого підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно вироку Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 14435,45 грн. витрат понесених на лікування, 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 5000 грн. витрат на оплату правничої допомоги адвоката, всього 49435, 45 грн. Позов прокурора у кримінальному провадження начальника відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» 15475, 59 грн. коштів, витрачених на стаціонарне лікування ОСОБА_5 , яка потерпіла від злочину. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь КНП БРР «Богуславська центральна районна лікарня» 4201, 40 грн. коштів, витрачених на стаціонарне лікування ОСОБА_5 , яка потерпіла від злочину.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.10.2019 апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а вирок Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2019 щодо ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 286 КК України - без змін.

Згідно постанови Верховного Суду від 08.01.2020 касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного суду від 03.10.2019 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.12.2021 залишено без змін вирок Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2019, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

При вирішенні клопотання сторони захисту суд враховує наступні положення кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 4 ст. 532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа (ВС/ККС, № 665/2387/14-к від 22.05.18)

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду (ВС/ККС № 345/2618/16-к від 19.11.2019).

Більше того Верховний Суд у своїй постанові від 11.11. 2020 року (справа № 455/299/17) зазначив, що дотримання умов, передбачених ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою умовою для суду підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності, навіть, якщо особа свою вину не визнає.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що судом під час виконання вироків вирішується питання про звільнення від покарання.

Згідно вироку Богуславського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке відбулося 22 листопада 2017 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно вироку суду - 22 листопада 2017 року, і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим та потерпілою.

Також суд враховує, що в період з 22 листопада 2017 року до 14 грудня 2021 вирок Богуславського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року не набрав законної сили, тоді як інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, за ч.1 ст. 286 КК України мало місце 22.11.2017, тобто 22.11.2020 закінчився строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України .

Оскільки постанова Київського апеляційного суду прийнята 14.12.2021 року, а відтак, вирок Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2019 року, відповідно положень ст.532 КПК України набрав законної сили 14.12.2021 року.

Відповідно до ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України - є нетяжким злочином, а тому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в ході судового розгляду встановлено наявність законних підстав для звільнення засудженого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 532, 537, 539 КПК України, ст. ст. 12, п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони захисту про звільнення засудженого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вироком Богуславського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1