Справа №:755/4255/17
Провадження №: 1-кс/755/1151/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2022 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0003757, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0003757, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно змісту клопотання, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , первинно було зареєстроване 27.02.2017 року державним реєстратором ДП ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу № 7-176 від 28.02.2012 р., посвідченого державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Разом з тим, згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 28.02.2012 р. за реєстровим № 7-176 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , нотаріусами вказаної контори не посвідчувався. Крім того, як встановлено, 28.02.2012 р. за реєстровим номером № 7-176 державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 було посвідчено договір дарування квартири, укладений між іншими особами.

Будучи допитаною в якості свідка, ОСОБА_6 показала, що надана їй для огляду копія договору купівлі-продажу від 28.02.2012 р. № 7-176, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , вона не впізнає, вказаний договір нею ніколи складався та не посвідчувався, підпис на вказаному договорі їй не належить, та вона не скріплювала цей договір печаткою.

Крім того, за інформацією КП ІНФОРМАЦІЯ_3 , востаннє реєстрація права власності на зазначене приміщення була проведена за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.06.2000 р.

Таким чином, первинна реєстрація права власності на вказане нежитлове приміщення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 здійснена на підставі підроблених документів.

У подальшому право власності на вказане вище нежитлове приміщення ОСОБА_5 було відчужене ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 333 від 18.03.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 , через 20 днів після первинної реєстрації та на підставі підробленого договору.

Згідно вимог, встановлених Законом України Про нотаріат та деталізованих в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 296/5 від 22.02.2012 р., документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, обов`язково долучаються до примірника правочину і залишаються у справах нотаріуса.

З огляду на викладене, оригінал підробленого договору від 28.02.2012 р. за № 7-176, на підставі якого ОСОБА_5 начебто набув право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , має зберігатись у нотаріуса ОСОБА_9 при нотаріальній справі щодо посвідчення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 333 від 18.03.2017 р.

Враховуючи наведене, у органу досудового розслідування виникла необхідність дослідити оригінали документів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівліпродажу нежитлового приміщення № 333 від 18.03.2017 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.ст. 2, 131, 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, в тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Слідчим суддею встановлено, що дійсно приватний нотаріус ОСОБА_6 під час допиту 28.06.2022 р. показала, що не посвідчувала договір купівлі-продажу № 7-176 від 28.02.2012 р., а підпис і печатка, якою скріплений даний договір їй не належать.

Водночас орган досудового розслідування у своєму клопотанні порушує питання щодо отримання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні іншої особи приватного нотаріуса ОСОБА_9 , з метою вилучення оригіналу договору.

Поряд з цим, перевіркою Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про частині визнання за ОСОБА_10 права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , - відмовлено. Постанову ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03 серпня 2021 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 18 березня 2017 року залишено без змін.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

При цьому відповідно до п. 3 ч. ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.

Статтею 160 КПК України визначено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Таким чином, у клопотанні органу досудового розслідування слідчим не доведено, що речі та документи, про тимчасовий доступ до оригіналів яких клопоче орган досудового слідства, можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні, що саме планується довести за допомогою цих доказів, а також не обгрунтовано неможливість в інший спосіб довести обставини, які ймовірно планується довести за допомогою цих речей і документів, що є умовою надання доступу до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю.

Отже, слідчий суддя доходить висновку про те, що втручання в охоронювані законом права третіх осіб та розкриття відомостей, що містять охоронювані законом відомості, є необґрунтованим та таким, що не відповідає потребам досудового розслідування, тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись статтями 131-132, 159-166, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0003757, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1