Провадження №1-кс/752/9863/21
У Х В А Л А
про арешт майна

10.12.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000379 від 19.05.2021 р., -

в с т а н о в и в:

у грудні 2021 року старший слідчий першого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_3 звернувся у суд з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000379 від 19.05.2021 р.

В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні про арешт майна, слідчим зазначено, що першим слідчим відділом ТУ ДБР в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000379 від 19.05.2021 за підозрою інспекторів ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
28.09.2021 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 280 КПК України, про що в той же день було складено протокол про його затримання.

28.09.2021 року ОСОБА_6 було вручено провідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

29.09.2021 року ухвалою слідчого судді Голосіївського арйонного суду м. Києва, відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, до 26.11.2021 року включно.

У ході досудового слідства встановлено, що підозрюваному ОСОБА_6 належить на праві власності автомобіль HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , на підставі довідки - рахунку № НОМЕР_3 від 07.03.2015 р.
З метою забезпечення конфіскації майна як обов"язкового виду покарання, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане рухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_6 , із одночасною забороною його відчуження та розпорядження ним.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КК України). Питання арешту майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Згідно із ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція ст. 368 ч. 3 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Надані до суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу київської міської прокуратри м. Києва ОСОБА_4 , задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: