Справа №: 353/1057/20
Провадження №: 1-кп/0343/5/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2022 року м. Долина

Колегія суддів Долинського районного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/5/22, внесеного до ЄРДР за № 000187 від 11.09.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, що має середню освіту, тимчасово непрацючого, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, в порядку ст.89 КК України несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.152, ч.2 ст.156 КК України,
з участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілої- ОСОБА_10
захисника адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 вчинив розбещення - розпусні дії щодо малолітньої особи, та зґвалтування особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, тобто вчинив дії сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та пальців рук, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди .

Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_5 з 2011 року проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із ними спільно проживали дочка ОСОБА_12 - ОСОБА_10 із своєю малолітньою дочкою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В період з осені 2016 року до кінця 2017 року, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, вчиняв розбещення, а саме розпусні дії, щодо онуки своєї співмешканки ОСОБА_12 - малолітньої ОСОБА_13 , шляхом демонстрації їй своїх оголених статевих органів та прогладжувань статевих органів останньої.
Крім цього ОСОБА_5 з 2011 року проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , де також спільно проживали дочка ОСОБА_12 - ОСОБА_10 із своєю малолітньою дочкою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у результаті чого пов`язані спільним побутом, ведуть спільне господарство і мають взаємні права та обов`язки.
З кінця 2017 року по липень 2020 року, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, з прямим умислом на вчинення протиправних дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникнення у тіло малолітньої ОСОБА_13 , з використанням своїх геніталій та пальців рук, неодноразово вступав у статеві зносини із онукою своєї співмешканки ОСОБА_14 - малолітньою ОСОБА_13 , яка не досягла чотирнадцяти років та перебувала в безпорадному стані через свій малолітній вік, і з якою ОСОБА_5 перебував у сімейних відносинах.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у пред`явлених йому обвинуваченнях не визнав, суду пояснив, що з 2009 року він проживає в цивільному шлюбу з гром. ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 . В даному помешканні разом з ним та ОСОБА_12 проживали: ОСОБА_10 , її малолітня дочка- ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , брат цивільної дружини, ОСОБА_16 , - теща (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) , та ОСОБА_17 - тесть, (помер в 2010 році). До 2014 року він проживав постійно за вказаною адресою. В 2014 році він влаштувався на роботу в м.Івано-Франківськ , де пропрацював до вересня 2020 року. В червні 2019 року, якого саме числа, він не пригадує, він приїхав з роботи з м.Івано-Франківська в с.Надорожна. Оскільки він був трохи випивший, тому приліг в одній з кімнат будинку. До нього в кімнату прибігла малолітня ОСОБА_18 , та прилягла біля нього на ліжко і вони почали дивитись телевізор. Крім нього та ОСОБА_18 , в кімнаті більше нікого не було. Через деякий час ОСОБА_18 присіла та попросила його почухати їй плечі, що він і зробив. Потів він попросив , щоб ОСОБА_18 пішла до своєї бабці ОСОБА_12 в літну кухню, що остання і зробила. Через деякий час в кімнату прийшла ОСОБА_12 та запитала його, чого він чіпляється до ОСОБА_18 . Він повідомив, що до малолітньої ОСОБА_18 , він не чіпався, що це все її вигадки. ОСОБА_18 повідомила, що вона хотіла дивитись мультфільми, а він їй не давав. 07.07.2020 зранку після сварки з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 зібравши малолітню дочку - ОСОБА_18 , поїхала з с.Надорожна Тлумацького району до сестри свого колишнього чоловіка в Тернопільску область . ОСОБА_10 привезли разом з малолітньою дочкою ОСОБА_18 в с.Надорожна Тлумацького району працівники соціальної служби та поліцейські. З малолітньою ОСОБА_18 , у нього були дружні стосунки, він приймав участь у її вихованні, неодноразово залишався з нею, купляв їй ласощі.Вона називала його дідом. Малолітній ОСОБА_18 масажу , він не робив, її не роздягав, до статевих органів не торкався, свій статевий орган не показував, будь-яким сексом з нею не займався. Покази ОСОБА_10 та ОСОБА_12 дані ними в судовому засіданні , є неправдивими. На його думку, малолітню ОСОБА_18 , з якою у нього були добрі стосунки, хтось настроїв проти нього, або її мама ОСОБА_10 в якої могли відібрати дочку, або хтось інший. Раніше в 2004 році він був засуджений Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 153, ч.4 ст. 152 КК України до покарання у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі. Призначене судом покарання, він відбув. Оскільки будь-яких неправомірних дій він не вчиняв, просив його виправдати.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , своєї вини не визнав , його вина у вчиненні розбещення - вчинення розпусніх дії щодо малолітньої особи, та зґвалтуванні особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, тобто вчиненні дії сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та пальців рук, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, доведена поясненнями малолітньої потерпілої, показами свiдкiв, iншими доказами ( висновками експертів, письмовими доказами),зiбраними по справі та дослідженими в судовому засiданнi, а саме:

Допитана поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відеоконференції (дистанційне судове провадження) з дотриманням вимог ст. 354 КПК України в присутності законного представника ОСОБА_10 та психолога ОСОБА_19 , малолітня потерпіла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суду пояснила, що вона навчається в 3-му класі, вчиться посередньо. В суд вона приїхала з м.Надвірна, де зараз проживає. Раніше вона проживала разом з мамою, стрийком , бабусею та дідусем в с.Надорожна.Інколи вона відвідувала дитячий садок, а інколи залишалась вдома з дідом. Залишалась вона з дідом в більшості випадків у суботу, або в

неділю. Коли вона залишалась з дідом, він знімав з неї одяг - штани та трусики, та казав лизати його "піську" . Коли вона облизувала дідову "піську", як морозиво, з неї щось витікало, але це вона не ковтала. Також дідо заставляв її дивитись телевізор, по якому показували голих хлопців та дівчат. Вона говорила дідові, що не хоче це дивитись, але дідо заставляв її це робити. Коли дідо був випивший, він пхав в її "піску" свої пальці та свою "піську". Від цього, вона відчувала біль. Це все тривало біля 4-5 років, та було не один раз. Про те, що робив з неї дідо, вона розказала найперше бабусі, однак та не повірила їй. Вона хотіла б жити тільки з мамою.

Законний представник малолітньої ОСОБА_13 - ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється її дочкою .Раніше вона з дочкою ОСОБА_18 проживали в с.Надорожна Тлумацького району. Разом з ними проживали її мама- ОСОБА_12 , бабця, її рідний брат - ОСОБА_17 . З 2010 року разом з ними в с.Надорожна став проживати ОСОБА_5 . Вони всі проживали однією сім`єю, ОСОБА_18 називала ОСОБА_5 дідом, та вона неодноразово залишала дочку під нагляд ОСОБА_5 20.06.2020 у неї було день народження. В цей день в літню кухню прибігла ОСОБА_18 і повідомила, що дідо "чіпляється" до неї, робить їй масаж по животі та "пісьці", пхає свої пальці та свій статевий орган в її "піську".Також ОСОБА_18 розказала, що дідо неодноразово з того часу коли їй виповнилось чотири роки , коли вони залишались вдвох, та нікого в будинку не було, робив таке, а також показував свій статевий орган та заставляв лизати його , як морозиво. Дідо їй погрожував, що якщо вона, ОСОБА_18 , не буде робити все , що він каже, то він зробить щось погане з мамою. Такі дії він робив як в будинку, так і в літній кухні та на подвір`ї. На руках у ОСОБА_18 була кров. В той день з ОСОБА_5 вона не говорила, оскільки той біля 15.00 год поїхав на роботу в м.Івано-Франківськ. Того ж дня вона зателефонувала до батька ОСОБА_20 та його сестри, та все їм розповіла. Сестра ОСОБА_21 сказала їй звернутись у відповідні служби та написати заяву, щоб ОСОБА_5 за такі дії посадили. Цього ж дня вона з ОСОБА_18 поїхала в Тернопільску область до свого колишнього чоловіка ОСОБА_21 . Наступного дня, коли вона мила дочку, то побачила на її трусиках кров. Соломія пояснила, що то кров від діда, оскільки він пхав пальці в її "піську". До 20.06.2020, вона приблизно три рази на протязі останнього року бачила на трусиках ОСОБА_18 кров. Через деякий час вона переїхала з Тернопільської області в Поставську область - до сестри колишнього чоловіка.У вересні 2020 року вона звернулась з заявою в службу у справах дітей. Її та дочку ОСОБА_18 було влаштовано в кризовий центр. В с.Надорожна вона повернулась 10.09.2020. ОСОБА_22 на даний час знаходиться в дитячому будинку "Рідна оселя" м. Надвірна. При написанні відповідної заяви в органи поліції, будь-якого тиску на неї не було. Також вона не впливала на свою дочку ОСОБА_18 , щоб вона щось наговорила на ОСОБА_5 . Вона вважає, що ОСОБА_18 розказала правду, все як було. Після звернення в поліцію , ОСОБА_23 , який являється швагром ОСОБА_5 , погрожував їй, що спалить будинок, якщо вона не відмовиться від заяви. Просила судити обвинуваченого ОСОБА_5 згідно Закону, однак хоче, щоб він відбував покарання за вчинене в тюрмі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона разом з дочкою ОСОБА_10 , внучкою ОСОБА_18 , яка на даний час перебуває в дитячому будинку, проживає в с.Надорожна Тлумацького району, Івано-Франківської області . З 2010 року разом з ними , ще до народження внучки ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 , став проживати ОСОБА_5 . Про те, що ОСОБА_5 був засуджений за згвалтування їй не було відомо. Вони всі разом проживали однією сім`єю , вели спільне господарство. Соломія добре відносилась до ОСОБА_5 , називала його дідом, а він в свою чергу купував їй ласощі, подарунки. Вони неодноразово залишали малолітню внучку на ОСОБА_5 20.06.2020 вона з дочкою ОСОБА_24 перебували в літній кухні та готовились до святкування дня народження дочки. Малолітня ОСОБА_18 в той час перебувала в житловому будинку , де разом з ОСОБА_5 дивилась мультфільми. В будинку перебувала ще її мама, але вона по стану здоров`я, не могла піднятись з ліжка, була "лежачою". В якийсь момент в літну кухню прибігла ОСОБА_18 та стала щось розказувати мамі- ОСОБА_10 . Вона чула, як ОСОБА_18 розказувала, що ОСОБА_5 заставляє її смоктати свій член, брати його, так як цукерок, морозиво. Більше нічого вона не чула. В той день вона мала розмову з ОСОБА_5 , який був випивший, з приводу його поведінки. Обвинувачений не заперечував, що заставляв ОСОБА_18 смоктати свій статевий орган, говорив, "Ну і що? я сяду." Після розмови ОСОБА_5 пішов з будинку та повернувся лише вечором. Наступного дня, під вечір , вона його вигнала і він кудись

поїхав. Дочка ОСОБА_10 20.06.2020 року зібрала дочку ОСОБА_18 і кудись поїхала, повернувшись в село через два місяці. На початку вересня 2020 року дочка звернулась у соціальні служби з відповідною заявою, щодо поведінки ОСОБА_5 . До 20.06.2020 вона нічого підозрілого в поведінці ОСОБА_5 та ОСОБА_18 не бачила, внучка їй нічого не розказувала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_25 суду пояснила, що раніше вона займала посаду директора центру надання соціальної допомоги Тлумацької міської ради.01 або 02 вересня 2020 року до них звернулась гром. ОСОБА_12 з заявою про те, що її дочка ОСОБА_10 разом з онучкою ОСОБА_18 пропали і тому їх слід розшукати та повернути додому. ОСОБА_12 залишила їм номер телефону своєї дочки. Коли вони зателефонували до ОСОБА_10 , остання повідомила, що через декілька днів вона буде в м.Тлумач та зайде до них. 09 або 10 вересня 2020 року до них в центр надання соціальних послуг прийшла ОСОБА_10 та повідомила, що вона покинула разом з дочкою ОСОБА_18 будинок в с.Надорожна, де вона проживали по тій причині, що співжитель мами згвалтував її малолітню дочку ОСОБА_18 . Після проведеної розмови ОСОБА_10 поїхала додому. Наступного дня , комісія в складі представника Служби у справах дітей ОСОБА_26 , заступника голови Тлумацької ТГ ОСОБА_27 , інспектора ювенальної поліції ОСОБА_28 та її , поїхали в с.Надорожна, Тлумацького району, до будинку в якому проживала ОСОБА_10 разом з дочкою. Ними також було залучено старосту даного села. З будинку вийшла ОСОБА_12 , яка стала розказувати, що відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 погані. Коли вони запитали, чи відома їй причина їх приїзду, ОСОБА_12 відповіла, що відома, але вона нічого не могла зробити. Розмова між ними велась до однієї години. Також вона оглянули будинок, в якому є чотири кімнати, кожна кімната має міжкімнатні двері, які зачиняються. Староста с.Надорожна забрав ОСОБА_10 та її дочку ОСОБА_18 , яка ще була в школі, на ночівлю до себе додому. Наступного дня староста села привіз ОСОБА_10 разом з ОСОБА_18 до них в центр. Після цього вони всі разом пішли у відділення поліції, до ОСОБА_10 допитали. Після залучення психолога, було опитано малолітню ОСОБА_18 , яка повідомила, що дідо чіплявся до неї, гладив її по животику та опускав свою руку в трусики. Крім цього дідо заставляв її брати свою "піську" до ротика та не дозволяв їй кричати. Як повідомила ОСОБА_18 , це було неодноразово, але скільки раз пригадати не змогла.11.09.2020 малолітню ОСОБА_18 відвезли в м.Івано-Франківськ на експертизу, де її було оглянуто експертами. Після огляду ОСОБА_10 разом з дочкою було відправлено в реабілітаційний центр в смт.Верховина.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_19 , суду пояснила, що вона займає посаду психолога в Центрі психологічної допомоги дітям "Серденько".На запит відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Івано-Франківській області у зв`язку з неохідністю виявлення ознак сексуального насильства по відношенню до малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,нею у вересні 2020 року було проведено комплексну психологічну характеристику психоемоційного стану. При спілкуванні з малолітньою було легко та швидко встановлено контакт ОСОБА_18 охоче йшла на співпрацю. У ОСОБА_18 диференційовані уявлення про себе, високий рівень усвідомленості і критичності суджень про себе, співвідношення реальних та ідеальних уявлень.За результатами діагностики батьківсько-дитячих відносин, встановлено, що найбільш значимим, головним та найбільш емоційно близьким членом сім`ї є матір. Виняткового статусу ОСОБА_18 надає бабусі. Себе ОСОБА_18 не включає до складу сім`ї, що свідчить про відсутність почуття спільності з членами сім`ї. Соломія відноситься до категорії дітей, які вважаються індиферентними. Зовнішня відчуженість ОСОБА_18 пов`язана з пережитими травмуючими подіями у ранньому віці -тривале та систематичне насильвство. Діагностика психотравмуючих подій дала можливість виявити тривале та систематичне сексуальне насильство (протягом останніх 4-х років) у різноманітних проявах (змушування до взаємного мастурбування, спроби з подальшим проникненням статевим органом, оральний секс) зі сторони співжителя бабусі по відношенню до ОСОБА_18 . Дівчинка чітко описувала, показувала та проговорювала всі моменти та особливості. Зі слів ОСОБА_18 , сексуальне насильство розпочалося, коли їй було 4 роки - співжитель бабусі оголювався сам , оголював її та задовольняв свої сексуальні потреби у неприродний спосіб. Коли дівчинці було майже 5 років - почали здійснюватися спроби безпосереднього проникнення статевим органом та двома пальцями. Соломія розказували, що коли їй виповнилось 6 років , співжитель бабусі почав змушувати її до орального сексу і , відповідно, практикував його по відношенню до неї. Крім того, даний чоловік змушував дитину постійно переглядати разом з ним порнографічні ролики. Місцями здійснення

сексуального насильства у різноманітних проявах є кімната будинку або ж сад. Свої злочинні дії чоловік робив у світлий час доби. Останній раз статеве насилля було здійснене перед від`їздом дівчинки у Полтаву. При дослідженні було виявлено, що ОСОБА_18 добре орієнтується в статевих органах . Дівчинка описувала всі нюанси статевих зносин (смак статевої рідини та те, що дідо змушував її ковтати, особливості будови статевих органів та больові відчуття під час проникнення. Статеві відносини дівчинка називає «робити секс», а оральний секс описує , як прохання бабусиного співжителя «смоктати статевий орган», «облизувати та їсти як морозиво».Діагностика емоційних відносин показала, що по відношенню до бабусиного співжителя дитина відчуває сильні ворожі та негативні почуття. Соломія схильна до депресивних станів в результаті стресу та боїться розкритися. При спілкуванні з малолітньою ОСОБА_18 , нею , як психологом, було встановлено, що вона не схильна до перебільшень, навіювань.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000187 від 11.09.2020 , згідно якого 11.09.2020 внесені відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення . Правова кваліфікація - ст. 156 ч.2 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: у період часу з 2016 по 20.06.2020 за місцем проживання АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , 1968 року народження, вчинив розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 (а.с.131 т.1).

17.09.2020 внесені відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення . Правова кваліфікація - ст. 152 ч.4 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 17.09.2020 до чергової служби Тлумацького ВП поступив рапорт слідчого СВ Тлумацького ВП капітана поліції ОСОБА_29 про те, що в ході розслідування кримінального провадження №0000187 було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з кінця 2017 року по липень 2020 року, перебуваючи за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, з прямим умислом на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , з використанням своїх геніталій та пальців рук, вступав у статеві зносини з онукою своєї співмешканки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 малолітньою ОСОБА_13 , яка не досягла чотирнадцяти років, без її добровільної згоди та перебувала в безпорадному стані через свій малолітній вік, вчиняючи таким чином зґвалтування малолітньої ОСОБА_13 (а.с.131-132 т.1);
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.09.2020, згідно з яким слідчий СВ Тлумацького ВП ст.лейт. поліції ОСОБА_30 прийняв усну заяву від ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , яка повідомила, що у період з 2016 року по червень 2020 року у АДРЕСА_2 , за місцем проживання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється співжителем її матері, розбещував її малолітню дитину, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.133 т.1);

Рапортом слідчого СВ Тлумацького відділення поліції Коломийського ВП ГУНП в області Н.Франків від 17.09.2020, відповідно до якого ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного 11.09.2020 року до ЄРДР під №0000187 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України. В ході розслідування вказаного кримінального правопорушення було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з кінця 2017 року по липень 2020 року, перебуваючи за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, з прямим умислом на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

жительки АДРЕСА_2 , з використанням своїх геніталій та пальців рук, вступав у статеві зносини із онукою своєї співмешканки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - малолітньою ОСОБА_13 , яка не досягла чотирнадцяти років, без її добровільної згоди та перебувала в безпорадному стані через свій малолітній вік, вчиняючи таким чином зґвалтування малолітньої ОСОБА_13 (а.с.134 т.1).

Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 17.09.2020, згідно якої об`єднано матеріали досудових розслідувань по кримінальних провадженнях №0000187 та №0000192 в одне провадження, присвоївши об`єднаному кримінальному провадженню №0000187 (а.с.136 т.1).
Протоколом огляду місця події від 12.09.2020 із схемою та фототаблицями до нього ( а.с.137-154 т.1 ), згідно якого місцем події являється господарство, яке розташоване у АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_12 .
Комплексною психологічною характеристикою психоемоційного стану ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеній Центом психологічної допомоги дітям «Серденько» на запит відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Івано-Франківській області від 14.09.2020 (а.с.155-160 т.1), відповідно до якої вході психодіагностичного обстеження ОСОБА_18 показала готовність співпрацювати з дорослим, інтерес до запропонованих завдань, увагу до оцінок її роботи з боку психолога. У дитини добре розвинуті навики планування і контролю власної діяльності в режимі індивідуальних занять.

У ОСОБА_18 диференційовані уявлення про себе, високий рівень усвідомленості і критичності суджень про себе, співвідношення реальних і ідеальних уявлень.

Соломія демонструє широкий діапазон комунікативних навиків: готовність до діалогу, співпраці; вміння йти на компроміс; відстоювати свою точку зору, не за рахунок інших партнерів по спілкуванню. Їй притаманна адекватна реакція на стомлення та стрес.

На даний час дитина емоційно нестабільна, присутня напруженість та нерішучість. Соломії важко зосередитися.

Загалом, ОСОБА_18 розсудлива , спокійна , самодостатня, відповідальна, надійна. ОСОБА_18 шукає впевненості в різноманітних контактах, шукає самоствердження, прагне до зростання. Дівчинка самовіддана, дружелюбна товариська, турботлива по відношенню до близьких.

Актуальний стан характеризується установкою на подолання перешкод. Ідеальний стан вбачається у товариськості та дружній підтримці.

Головне на даний час для ОСОБА_18 - безпека. Дівчинка має боязнь агресії, опирається на минулий досвід, нерішуча в діях, однак , спрямована у майбутнє.

За результатами діагностики батьківсько-дитячих відносин, діагностовано, що найбільш значимим, головним та найбільш емоційно близьким членом сім`ї є матір. Виняткового статусу ОСОБА_18 надає бабусі. На думку дитини, саме вона володіє найбільшою владою в сім`ї. Себе досліджувана не включає до складу сім`ї, що свідчить про відсутність почуття спільності з членами сім`ї.

Діагностика особливостей прихильності дала змогу виявити уникаючий тип прихильності. Соломія відноситься до категорії дітей, які вважаються індиферентними. Зовнішня відчуженість ОСОБА_18 пов`язана з пережитими травмуючими подіями у ранньому віці(тривале та систематичне насильвство). Зовні байдужа, стримана манера поведінки, заперечення будь-яких почуттів - захист від відкидання та спроба забути про свою потребу, щоб уникнути нових розчарувань.

Діагностика психотравмуючих подій дала можливість виявити тривале та систематичне сексуальне насильство (протягом останніх 4-х років) у різноманітних проявах (змушування до взаємного мастурбування, спроби з подальшим проникненням статевим органом, оральний секс) зі сторони співжителя бабусі по відношенню до ОСОБА_18 . Дівчинка чітко описує, показує та проговорює всі моменти та особливості.

Зі слів ОСОБА_18 , сексуальне насильство розпочалося, коли їй було 4 роки - співжитель бабусі оголювався сам , оголював її та задовольняв свої сексуальні потреби у неприродний спосіб. Коли дівчинці було майже 5 років - почали здійснюватися спроби безпосереднього проникнення статевим органом та двома пальцями. Близько 6 - річного віку дівчинки , співжитель бабусі почав змушувати дитину до орального сексу і , відповідно, практикував його по відношенню до неї.

Крім того, даний чоловік змушував дитину постійно переглядати разом з ним порнографічні ролики. Місцями здійснення сексуального насильства у різноманітних проявах є кімната будинку або ж сад. Свої злочинні дії чоловік робив у світлий час доби. Останній раз статеве насилля було здійснене перед від`їздом дівчинки у Полтаву.

Варто зазначити, що ОСОБА_18 добре орієнтується в статевих органах та особливостях себе та насильника. Дівчинка описує всі нюанси статевих зносин (смак статевої рідини та те, що чоловік змушував її ковтати, особливості будови статевих органів та больові відчуття під час проникнення). Статеві відносини дівчинка називає «робити секс», а оральний секс описує , як прохання бабусиного співжителя «смоктати статевий орган», «облизувати та їсти як морозиво».

Про даний тривалий злочин знала бабуся, якій ОСОБА_18 пожалілася. Однак, та спростувала таку інформацію, накричала на дитину, застосувала по відношенню до неї силу та навіть вкусила.

Діагностика емоційних відносин показала, що по відношенню до бабусиного співжителя дитина відчуває сильні ворожі та негативні почуття. Соломія схильна до депресивних станів в результаті стресу та боїться розкритися. Наявні захисні механізми та способи подолання неприємностей.

Психологічна гра дала можливість виявити потребу в підтримці, страх вияву емоцій перед дорослими та сильну боязнь агресії.

Висновком експерта № 523 від 15.09.2020, в судово-медичній експертизі проведеній на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи слідчого СВ Тлумацького ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_32 від 11.09.2020 в рамках КП №0000187 від 11.09.2020 ( а.с.167-168 т.1) , відповідно до якого: на підставі даних судово-медичної експертизиОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 експерти прийшли до таких підсумків:

У гр. ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: синці в ділянках правої руки, поперековій ділянці, які утворилися від дії тупих твердих предметів, утворилися в термін близько 4-7 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи (про свідчить їх колір - блідо-фіолетового кольору по краях з коричневим відтінком) і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

При проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_13 виявлені два надриви дівочої пліви, які утворилися в термін більше 21 дня до моменту проведення судово-медичної експертизи (про що свідчить їх характер - краї їх білесуваті, дещо потовщені), утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою діючою поверхнею, яким міг бути як палець руки, статевий член, так і інший тупий твердий предмет з вказаною вище характеристикою (а.с.169-170 т.1).

Висновком судово-психіатричного експерта №200/2020 від 07.10.2020, в комплексній судовій психолого-психіатричній експертизі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеній на підставі постанови начальника СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.171-172т.1), відповідно до якого :
Під час обстеження малолітня ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мовному контакту доступна. Відповіді по суті, правильними реченнями. В просторі, часі орієнтована (не могла вказати тільки поточну дату). Правильно вказала своє ПІП, вік, домашню адресу, дату народження, а рік не пам`ятає. В поведінці легко вступає в контакт, ввічлива, спочатку трохи напружена, але по мірі адаптації поводиться вільно, невимушено, комунікабельна, швидко адаптується в незнайомій обстановці. Зацікавлювалась запропонованими завданнями, охоче їх виконувала і завжди до кінця, цікавилась, чи правильно виконала, на похвалу раділа, розповідала, що любить вчитися і читати.

У обстежуваної виявлено достатній рівень шкільних знань. Автоматизовані розумові навички: читання, письма, обчислювальних операцій сформовані на достатньому рівні. Дівчинка дуже добре читає, виразно з інтонацією. Знає пори року, але ще плутає місяці, дні тижня. Враховуючи вікові особливості обстежуваної, мнестичні функції розвинені на достатньому рівні. Незначно знижений рівень короткочасної і достатній рівень довготривалої безпосередньої пам`яті, здатність до механічного запам`ятовування в межах норми. Увага стійка, достатній рівень її довільної концентрації по мірі зацікавленості завданням. Мова правильна, фразова, чітко висловлюється, грамотно будує речення. Формує узагальнюючі групи. В мисленнєвих операціях достатній рівень узагальнення відповідно до вікових особливостей. У дівчинки добре розвинена уява, добре склала розповідь за картинкою. У обстежуваної рівень фантазування відповідає її віковому періоду, але підвищеного рівня фантазування у неї не виявлено. За тестом «Неіснуюча

фантастична тварина» виявлено підвищений рівень напруженості, невпевненості. Ознак підвищеного фантазування не виявляє.

Розповідаючи про вчинені щодо неї протиправні дії, малолітня почала неспокійно поводитись, при висловлюваннях помітно хвилювалась. Малолітня підекспертна повідомила спочатку, що дід «чіпав губи до губів». Не могла вказати точно в якому році це було, тільки сказала, що давно, що їй було «десь 4 роки, ще була трохи в садку і тоді перейшла в перший клас». Розповіла, що коли дід ОСОБА_33 «п`яний», то на неї кричить; купує щось, коли вона чемна і не йде до подружки ОСОБА_34 . Повідомила, що: «Коли губи до губів, то потім я мультики дивилася. Він тоді кричав, і я його боялася. Що кричав не пам`ятаю, бо то було давно». Потім малолітня не хотіла нічого розповідати, говорила, що не хоче, щоб діда посадили на довго і не хоче, щоб він там помер. При цьому помітно хвилювалася, неспокійно сиділа на кріслі, похитуючись вперед-назад, періодично дивилась на маму. Після тривалої паузи далі повідомила наступне: «Він гладив по тілу, я була в червоній футболці і штанях. То було літо, я дивилася мультики: «Тітонька сова». Гладив правою рукою, сидів на ліжечку своєму, де ноги. То був день, а бувало вночі, коли мама була в Житомирі. Він гладив, цілував губи, щічку і в шийку. Завжди піднімав де живіт, і тоді болів животик. Раз хотів на мене лягти, але я втекла, бо заболів животик, що я аж раз блюнула. Було, що знімав футболку і цілував де животик. Він казав не казати, бо його посадять в тюрму. Коли мама приїхала, то я їй про це розказала і бабі». Малолітня підексперна розповіла, що дід завжди чіплявся до неї вдома. Коли малолітня хотіла піти від діда ОСОБА_33 , то говорила йому, що хоче в туалет або пити води. Далі розповідала: «Я мусіла з дідом піська до піськи і трошки боліло, а ще, як морозиво смоктати. Він тримав за голову. Він сидів, я стояла. Він змушував, казав, щоб терпіла, тримав за руку і за ротик рукою. Він так казав, що робить, бо йому скучно. Він так робив, коли п`яний і я від нього тікала». При уточненнях малолітня обстежувана наполягала на вже сказаному, не змінюючи нічого і не піддаючись сторонньому впливу. Змісту дій діда малолітня підекспертна не розуміє, пояснити не могла, тільки висловлювала переживання, щоб його суворо не карали.

Підекспертна ОСОБА_13 , психічними розладами не страждає і не страждала в минулому. До психіатрів за медичною допомогою не зверталася. На обліку в психіатра та нарколога не числиться. ЧМТ, судомні напади, сноходіння, сноговоріння в анамнезі відсутні.

У період часу, що відноситься щодо вчинених щодо неї протиправних дій, у дівчинки не виявлено ознак будь-якого розладу психічної діяльності, щоб перешкоджало їй правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження та давати по них правдиві свідчення. Вона була повністю орієнтована, будь-якої психотичної симптоматики не спостерігалось, збереглися чіткі спогади про події того часу. Будь-яких психічних розладів органічного ґенезу та клінічних ознак психогенного характеру на даний час, що може впливати на її здатність правильно сприймати обставини по справі та давати по них свідчення не виявлено.

Під час патопсихологічного обстеження у малолітньої ОСОБА_13 , 2012р.н., виявлено достатній рівень розумового розвитку, який відповідає її віковому періоду. Здатність до навчання у малолітньої обстежуваної розвинена.

У малолітньої ОСОБА_13 виявлено такі індивідуально-психологічні особливості, як комунікабельність, контактність, ввічливість, довірливість, настрій стійкий, врівноважений, наявні ознаки підвищеної тривожності. Достатньо розвинута довільна концентрація уваги, без ознак підвищеної втомлюваності. Увага стійка. Тип мислення у обстежуваної малолітньої відповідає її віку, не розвинена здатність абстрагувати, аналізувати і синтезувати. Мнестичні функції розвинені в межах норми. Слід зазначити, що дітям властиво запам`ятовувати те, що їх стосується і має емоційну насиченість. Чим давніше в часі відбувались події, тим більше дитина забуває їх і може плутати деякі їх деталі. Слід врахувати, що діти знають тільки ті поняття про час, з якими вони ознайомлені, навчені. Враховуючи недостатню сформованість поняття часу у малолітньої ОСОБА_13 , що є притаманним для її вікового періоду, то можливо встановити приблизний час подій, які мають значення для справи, з урахуванням поняття пори року, періоду доби (день чи ніч), але не можливо встановити точний час вчинюваних відносно неї злочинів. Під час експертного психологічного обстеження потерпіла вказувала, що події, які мають значення для кримінального провадження відбувалися «десь 4 роки, ще була трохи в садку і тоді перейшла в перший клас», це було влітку, було і вдень і вночі. З центру психологічної допомоги дітям «Серденько», відомо: «...Зі слів ОСОБА_18 сексуальне

насильство розпочалося, коли їй було 4 роки - співжитель бабусі оголювався сам, оголював її та задовольняв свої сексуальні потреби у неприродній спосіб. Коли дівчинці було майже 5-ть років - почали здійснюватися спроби безпосереднього проникнення статевим органом та двома пальцями. Близько 6-ти річного віку дівчинки, співжитель бабусі почав змушувати дитину до орального сексу і відповідно практикував його по відношенню до неї. Крім того, даний чоловік змушував дитину постійно переглядати разом з порнографічні ролики. Місцями здійснення сексуального насильства у різноманітних проявах є кімната будинку або сад. Свої злочинні дії чоловік робив у світлий час доби. Останній раз статеве насильство було здійснено перед від`їздом дівчинки у Полтаву... Варто зазначити, що ОСОБА_18 добре орієнтується у статевих органах та особливостях себе та насильника. Дівчинка описує всі нюанси статевих зносин (смак статевої рідини та те, що чоловік змушував її ковтати, особливості будови статевих органів та больові відчуття під час проникнення). Статеві відносини дівчинка називає «робити секс», а оральний секс описує, як прохання бабусиного співжителя «смоктати статевий орган», «облизувати та їсти як морозиво».

Малолітня потерпіла ОСОБА_13 , з урахуванням її індивідуально- психологічних особливостей, віку, рівня розумового розвитку, здатна була правильно сприймати зовнішню (фактичну) сторону подій, що мають значення для кримінального провадження. Малолітня потерпіла здатна давати покази, які мають значення для кримінального провадження у відповідності до своїх вікових особливостей, рівня розвитку та сформованості понятійного апарату. Враховуючи вікові особливості, рівень розумового розвитку, некомпетентність в питаннях сексуальних стосунків, малолітня потерпіла не розуміла значення (змісту) вчинених щодо неї протиправних дій, не могла чинити опір, перебувала в безпорадному стані.

На підставі вищевикладеного експертна комісія приходить до висновку, що підекспертна ОСОБА_13 , психічними розладами не страждає і не страждала на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо неї протиправних дій.

В малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено такі індивідуально-психологічні особливості, як: активність, комунікабельність, ввічливість, товариськість, переважає емоційна стійкість, спокійна, відповідальна, врівноважена, ситуативно підвищена напруженість, тривожність, достатній рівень інтелектуально- мнестичних функцій, психічного розвитку, який відповідає віковому періоду.

Малолітній ОСОБА_13 , з урахуванням її індивідуально-психологічних властивостей, не притаманні схильність вигадувати, навіювати, фантазувати, які б суттєво впливали на її поведінку.

Малолітня потерпіла ОСОБА_13 , з урахуванням її індивідуально-психологічних особливостей, віку, рівня розумового розвитку, здатна правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження і давати по них відповідні покази.

Малолітня ОСОБА_13 , під час вчинення щодо неї злочинів, не розуміла значення (зміст) вчинюваних з нею дій, не могла чинити опір і перебувала у безпорадному стані.

Враховуючи недостатню сформованість поняття часу у малолітньої ОСОБА_13 , що є притаманним для її вікового періоду, то можливо встановити приблизний час з урахуванням поняття пори року, періоду доби (день чи ніч), але не можливо встановити точний час вчинюваних відносно неї злочинів.

Питання: «Якщо так, то коли саме, або приблизно та які саме дії, та ким були вчинені щодо малолітньої?» не входить в компетенцію експерта-психолога та судово- психіатричного експерта (а.с.173-183 т.1).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.09.2020, з участю підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_11 , понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , який проводився з допомогою відеофіксації, який проглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого: підозрюваний ОСОБА_5 повідомив про те, що у червні 2019 він перебував по місцю свого постійного проживання, що в АДРЕСА_2 , перебував у стані алкогольного сп`яніння та дивився телевізор. В цей час до кімнати увійшла малолітня ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одягнута в колготи та маєчку. Вона запропонувала ОСОБА_5 зробити масаж на плечі і він погодився. Після того, як вона зробила йому масаж він запропонував ОСОБА_18 , що він теж зробить їй масаж. Під час проведення їй масажу у ОСОБА_5 почав відчуватись сексуальний потяг до малолітньої ОСОБА_18 . Так, в ході масажу

ОСОБА_5 умисно почав рухатись рукою вниз по тілу ОСОБА_18 до її статевих органів. В подальшому почав пестити її по статевому органі, а саме: робив прогладжування. Від вказаних дій отримав сексуальне задоволення. Здійснив два прогладжування по статевому органу малолітньої ОСОБА_18 (а.с.185-189 т.1).
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.161 т.1), згідно якого ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Надорожна, Тлумацького району Івано-Франківської області .Її батьками є: ОСОБА_21 та ОСОБА_10 .
Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого малолітня ОСОБА_18 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_10 в житловому будинку, який складається з чотирьох кімнат. В даному господарстві зареєстровані та проживають: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - бабуся; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - співмешканець бабусі; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - брат матері (а.с.165 т.1).
Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, надані прокурором та долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень , інкримінованих йому стороною обвинувачення.
Згідно зі ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Навпаки, ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У відповідності до загальних засад кримінального судочинства обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Таким чином, оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Суд, вважає покази дані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 , в частині не

визнання своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, неправдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень. Дані покази спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами - показами малолітньої потерпілої , свідків, які є узгодженими та послідовними, результатами експертизи, дані яких узгоджуються з показання потерпілої, іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Дані докази суд бере за основу обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , слід кваліфікувати за ч.4 ст.152, ч.2 ст.156 КК України, оскільки він вчинив розбещення - розпусні дії щодо малолітньої особи, та зґвалтування особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, тобто вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та пальців рук, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.97-98т.2), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.104 т.2), посередньо характеризується з місця проживання (а.с.105 т.2), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті КНП "ПОКЦПЗ ІФ ОР" не знаходиться (а.с.101-102 т.2), в порядку ст.89 КК України несудимого (а.с.99,106-198 т.2).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №208/2020 від 15.10.2020, в судово-психіатричній експертизі ОСОБА_5 , проведеній на підставі постанови начальника СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, підекспертний ОСОБА_5 будь-якими психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, підекспертний ОСОБА_5 , перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_5 , не потребує(а.с.109-112 т.2).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Також у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Відповідно до положення, викладеного у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд також керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його суб`єктивне відношення до вчиненого, та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання, в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.4 КК України,

кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частин 1-3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 (справа про зворотну дію кримінального закону в часі), виходячи з того, що кримінально-правова норма складається з трьох елементів: гіпотези, що визначає умови, за яких застосовується правова норма щодо забороненої поведінки особи; диспозиції, що закріплює таку правову норму; санкції, що встановлює покарання для осіб, які порушили цю правову норму, при дослідженні питання щодо зворотної дії нової норми (закону) треба аналізувати поелементно стару і нову кримінально-правові норми. Кримінально-правова норма має зворотну дію в часі в тій її частині, у якій вона пом`якшує або скасовує відповідальність особи. Це стосується також випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання, виключено зі складу злочину якісь альтернативні суспільно небезпечні наслідки, обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину, звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.
Положеннями ч. 2 ст. 156 КК України "Розбещення неповнолітніх" ( в редакції Закону України №600-VІ від 25.09.2008 "Про внесення змін до статей 155 та 156 Кримінального кодексу України щодо відповідальності за розбещення неповнолітніх", яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення (осінь 2016 року -кінець 2017 року), передбачено відповідальність за вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи або батьком, матір`ю, вітчимом, мачухою, опікуном чи піклувальником, особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого або піклування про нього. Покарання за такі дії встановлено у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Законом України №2334-VІІІ від 14.03.2018 "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо захисту дітей від сексуальних зловживань та сексуальної експлуатації ", який набрав чинності 18.04.2018 (діюча редакція) ч.2 ст. 156 КК України викладено в такій редакції:

"2. Ті самі дії, вчинені щодо малолітньої особи або вчинені членами сім`ї чи близькими родичами, особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого або піклування про нього, - караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого".

Здійснивши порівняльний аналіз змісту диспозиції ч. 2 ст. 156 КК України в редакції Закону України №600-VІ від 25.09.2008 та в редакції Закону України №2334-VІІІ від 14.03.2018 , колегія суддів вбачає, що за своєю суттю нова норма розширює (збільшує) кола осіб, які можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності, хоч санкція за вчинення даного кримінального правопорушення - не змінилась.
Тому суд вважає, що в даному випадку дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 156 КК України в редакції Закону України №600-VІ від 25.09.2008.

Положеннями ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції Закону України від 1 червня 2010 року № 2295-VI «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», передбачено кримінальну відповідальність за зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства,

погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи, що спричинили особливо тяжкі наслідки, а також зґвалтування малолітньої чи малолітнього. При цьому покарання за такі дії встановлено у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Законом України № 2227-VIII від 06.12.2017 "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами" , який набрав чинності 11 січня 2019 року, (далі Закон № 2227-VIII) внесено зміни до КК, відповідно до яких за ч. 4 ст. 152 КК України передбачена відповідальність за вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), а якщо зґвалтування вчинено щодо особи, яка не досягла 14 років, незалежно від її добровільної згоди - у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Законом України №2617-VІІІ від 22.11.2018 " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" із змінами , внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 "Про внесення зміни до розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" - у частині другій статті 152 слова "будь-який із злочинів" замінено словами "будь-яке із кримінальних правопорушень".
Законом України №409-ІХ від 19.12.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, та посилення відповідальності за злочини, вчинені проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи", який набрав чинності 16.01.2020, ч. 4 ст. 152 викладено в новій редакції, а саме: дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди - караються позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.
Враховуючи час вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ч.4 ст. 152 КК України , всі зміни які вносились законами України у вказану статтю, враховуючи вимоги статтей 4, 5 КК України , колегія суддів приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 152 КК України в редакції Закону України № 2227-VIII від 06.12.2017.

Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкцій ч.2 ст. 156 КК України ( в редакції Закону України №600-VІ від 25.09.2008), та ч.4 ст. 152 КК України ( в редакції Закону України № 2227-VIII від 06.12.2017) у вигляді позбавлення волі.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженні у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого ОСОБА_5 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без зміни.
Цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів немає.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368,373, 374 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 156 КК України ( в редакції Закону України

№600-VІ від 25.09.2008), та ч.4 ст. 152 КК України ( в редакції Закону України № 2227-VIII від 06.12.2017),призначивши покарання:
за ч.2 ст.156 КК України у вигляді позбавленні волі на строк 7 (сім) років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю;
за ч.4 ст.152 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити у вигляді позбавленні волі на строк 12 (дванадцять) років.
До вступу вироку в закону силу запобіжний захід щодо ОСОБА_5 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому обчислювати з момент фактичного затримання тобто з 17 вересня 2020 року.
Внести інформацію щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого за ч. 2 ст. 156 та ч. 4 ст. 152 КК України до єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів немає.

Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_37

судді ОСОБА_38

ОСОБА_39