ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/441/21

Провадження № 11-кп/4820/70/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого за ч.3 ст.185КК України ОСОБА_6 , на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.10.2009 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 23.07.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;
- 26.06.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік (звільненого з установи відбування покарання 04.09.2020 року по відбуттю строку покарання)
визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Початок строку відбуття покарання рахується з моменту приведення вироку до виконання.
Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100КПК України.
За вироком суду, 20.11.2020 року, в вечірню пору, після спільного розпиття спритних напоїв на території домоволодіння АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що власник цього домоволодіння ОСОБА_8 заснув, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, в одній із кімнат житлового будинку взяв ключі від підсобного приміщення даного домоволодіння, за допомогою яких відчинив замок вхідних дверей цього підсобного приміщення, через двірний отвір проник в це приміщення, звідки таємно викрав, належну ОСОБА_8 бензопилу марки «Sadko» моделі «GCS 380» помаранчевого кольору вартістю 2500 грн., якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.
ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності за ч.3 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення).
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, яким провадження у справі закрити у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливостей їх отримати.
Вважає, що протокол огляду місця події від 18.12.2020 року, протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 23.12.2020 року, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є недопустимими доказами.
Крім того, місцевим судом не надано належної оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував факт наявності у нього бензопили, однак заперечував факт її викрадення. Вказує, що добровільний факт передачі обвинуваченому пили матеріалами справи не спростовується, оскільки потерпілий ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , на час ймовірного «викрадення» безопили, перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому є сумнів, щодо об`єктивності їх показань, які мають трактуватися на користь обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає оскаржуване рішення суду законним, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, в матеріалах кримінального провадження відсутні беззаперечні докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому провадження підлягає закриттю, із зазначених підстав, є необгрунтованими.

Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались апеляційним судом та спростовані дослідженими судом першої інстанції доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому злочині не визнав та пояснив, що у вказаний день та місці потерпілий дав йому вказану бензопилу для тимчасового користування. У зв`язку з терміновою потребою коштів для сімейних потреб, він цю бензопилу здав у ломбард на паспорт свого знайомого і планував її, в подальшому, викупити та повернути потерпілому, але не зміг цього зробити, оскільки вона вже була реалізована.
Проте, такі показання обвинуваченого в суді першої інстанції заперечив потерпілий від злочину.

Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_8 , 20.11.2020 року до нього у гості прийшов обвинувачений зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 . Вони разом відпочивали та вживали спиртні напої. Через деякий час він пішов спати, а обвинувачений з ОСОБА_9 , з його дозволу, залишились у будинку і продовжували випивати. Коли він, ввечері, проснувся, то їх уже не було, а через декілька тижнів він виявив, що з кладової (підсобного приміщення) пропала його бензопила марки «Sadko». При цьому кладова була закрита, замок від вхідних дверей пошкоджено не було. ОСОБА_9 , яка на той час проживала у нього, так як обвинувачений її побив, повідомила йому, що 20.11.2020 року, коли він пішов спати, ОСОБА_6 зайшов в кімнату, взяв ключі, які знаходились на телевізорі, відкрив ними кладову та викрав бензопилу, яку здав у ломбард. Дозволу брати бензопилу він обвинуваченому не давав.

Такі обставини викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, потерпілий ОСОБА_8 підтвердив під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі цієї слідчої дії від 23.12.2020 року, проведеної з письмової згоди власника домоволодіння АДРЕСА_3 ОСОБА_12 , та показав місце, в якому зберігалась його бензопила.
Показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в суді першої інстанції підтвердила, що 20.11.2020 року вона, обвинувачений, його співмешканка ОСОБА_9 та потерпілий в будинку, останнього, вживали спиртні напої. Потерпілий, а потім вона, пішли спати, а ОСОБА_6 , зі своєю співмешканкою, ще залишались в будинку. Коли вона прокинулась, то їх уже не було. Через деякий час до потерпілого прийшла ОСОБА_9 і повідомила, що 20.11.2020 року, в той час, коли ОСОБА_8 та вона заснули, ОСОБА_6 зайшов в іншу кімнату, біля телевізора взяв ключі, якими відкрив кладову, з якої викрав бензопилу, яку намагався продати мешканцям села, а коли не зміг цього зробити то здав її у ломбард. Потерпілий пішов у кладову і виявив, що у ній дійсно відсутня бензопила. У її присутності, в той день, потерпілий, не надавав обвинуваченому бензопилу, і не дозволяв останньому брати її з підсобного приміщення.

Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що у потерпілого дійсно була бензопила.

За показаннями свідка ОСОБА_10 , в листопаді 2020 року, до нього на подвір`я прийшов обвинувачений, разом з ОСОБА_9 , та пропонував бензопилу, червоного кольору, яка була у мішку. Оскільки йому бензопила не потрібна була, то він і прогнав їх.
В суді першої інстанції свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили свою участь, у якості понятих, під час проведення слідчих дій та підтвердили правильність відображення у протоколах слідчих експериментів подій, які відбувалися за їх участі.
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні цього злочину підтверджується даними:
- протоколу огляду місця події від 18.02.2020 року та письмовою заявою ОСОБА_12 , з яких слідує що огляд домоволодіння АДРЕСА_3 , проведено з письмового дозволу його власника, за результатами якого, в підсобному приміщенні (в місці де зберігалась бензопила), такої не виявлено, а також вилучено замок вхідних дверей цього приміщення та ключ до нього.
- протоколу слідчого експерименту від 23.12.2020 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_9 вказала місце в кімнаті житлового будинку, звідки ОСОБА_6 взяв ключі від підсобного приміщення, напрямок, яким він попрямував до нього та саме підсобне приміщення, вхідні двері якого ОСОБА_6 відкрив за допомогою вказаних ключів і забрав з нього бензопилу.
- протоколу слідчого експерименту від 23.12.2020 року, з якого слідує, що свідок ОСОБА_10 вказав на місце, де саме ОСОБА_6 пропонував йому бензопилу.
- протоколу слідчого експерименту від 23.12.2020 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_15 вказала місце, де вона знаходилась, коли ОСОБА_6 пропонував її чоловіку купити бензопилу.
- протоколу слідчого експерименту від 28.12.2020 року, з якого слідує, що свідок ОСОБА_16 вказав ломбардне відділення, до якого, на прохання ОСОБА_6 , здав бензопилу.
Згідно з даними повідомлення ПТ «Ломбард» Заставно кредитний дім» №1676/12 від 29.12.2020 року, пилку ланцюгову, марки «Sadko», моделі «GCS 380», до ломбардного відділення, 21.11.2020 року о 12 год. 36 хв., заклав ОСОБА_16 , а 04.12.2020 року, на дане майно звернено стягнення.
З даних довідки, виданої ФОП ОСОБА_17 слідує, що станом на 20.11.2020 року вартість бувшої у використанні пилки ланцюгової (бензопили) «Sadko» становила 2500 грн.
Суд першої інстанції обгрунтовано визнав недопустимими доказами протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 21.12.2020 року, згідно з якими свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_6 як особу, яка 20.11.2020 року пропонувала ОСОБА_10 бензопилу, так як, у відповідності до вимог ч.7 ст.223 ст.ст.86-89 КПК України, безперервний відеозапис цих слідчих дій проведено не було, під час проведення з ОСОБА_10 , цієї слідчої дії, поняті залучені не були, а його співмешканка ОСОБА_15 21.12.2020 року Хмельницьке районне відділення поліції ХВП ГУНП у Хмельницькій області не відвідувала та за станом здоров`я не могла його відвідувати.
Вказані докази підтверджують, в сукупності, винуватість ОСОБА_6 , узгоджуються між собою та підтверджують фактичні обставини обвинувачення, є послідовними, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості та достовірності.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_6 не вчиняв, зокрема у потерпілого ОСОБА_8 вказану бензопилу не викрадав, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами у кримінальному провадженні, зокрема, показаннями потерпілого та свідків, які прямо вказали на обвинуваченого, як на особу, що вчинила крадіжку бензопили.
Крім того, показання потерпілого та свідків є послідовними, узгоджуються між собою, та, зокрема, з даними протоколу огляду місця події та відеозапису під час його проведення, відповідно до яких, в домоволодінні АДРЕСА_3 , проведено, з письмового дозволу його власника, огляд, за результатами якого в підсобному приміщенні (в місці де зберігалась бензопила) не виявлено бензопили, що підтверджується слідчими експериментами за участю свідків та обвинуваченого, а тому у колегія суддів не має підстав не довіряти таким доказам та ставити їх під сумнів.
Доводи сторони захисту про те, що кримінальне провадження сфабриковано щодо ОСОБА_6 , він непричетний до вчинення цього злочину, суд апеляційної інстанції відхиляє і розцінює як спосіб уникнути від відповідальності за фактично вчинене та покарання за скоєне.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що протокол огляду місця події від 18.12.2020 року, протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 23.12.2020 року, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є недопустимими доказами, відхиляються колегією суддів, оскільки такі докази були дослідженні судом першої інстанції та визнані допустимими, і які узгоджуються з іншими доказами, та в сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 у скоєному ним злочині, з чим погоджується колегія суддів.
Твердження сторони захисту у судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_9 в суді першої інстанції давала показання про те, що у вказаний день потерпілий ОСОБА_8 добровільно надав ОСОБА_6 бензопилу для тимчасового користування і що останній жартома пропонував ОСОБА_10 купити цю бензопилу, не заслуговують на увагу, оскільки на досудовому слідстві свідок ОСОБА_9 давала протилежні показання, а її показання в суді першої інстанції були розцінені як намір вигородити обвинуваченого (свого співмешканця) та були відхилені місцевим судом, як не послідовні, суперечать показанням потерпілого, свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та даним, отриманим за результатами проведення слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , з чим погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував факту наявності у нього бензопили, але заперечував факт її викрадення, тобто добровільний факт передачі обвинуваченому потерпілим бензопилки матеріалами не спростовується, є безпідставними, так як вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується саме показаннями потерпілого, які узгоджуються з показаннями свідків, які в свою чергу підтверджуються слідчими експериментами та іншими письмовими доказами у кримінальному провадженні, доповнюють один другого, є послідовними та підтверджують вину ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення.
Таким чином, викладені у апеляційній скарзі доводи захисника обвинуваченого не знайшли свого підтвердження. Обставини, які ним наведенні не узгоджуються із матеріалами кримінального провадження. Всі докази судом досліджені у повному обсязі, їм надано вірну оцінку, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Суд обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає зальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Судом враховано, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, хворіє, має на утримані троє малолітніх дітей, добровільно відшкодував завданий збиток потерпілому. При цьому було встановлено обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Інкриміновану ОСОБА_6 обставину, яка обтяжує покарання «рецидив злочинів» суд виключив із обвинувачення з огляду на те, що вироком Хмельницького міського суду від 12.11.1998 року ОСОБА_6 було засуджено за ст.ст. 206 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Проте ця судимість, у відповідності до ст. 55 КК України 1960 року, ст.ст.4,5 КК України, є погашеною. В усіх інших випадках обвинувачений був засуджений за злочини, які, із вчиненим ним новим злочином, одночасно, утворюють і таку ознаку як «повторність», яка впливає на кваліфікацію.
Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у виді арешту, обмеження та позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, у скоєному не розкаявся.
Місцевий суд врахував також доповідь представника персоналу органу пробації про дуже високий рівень ризику вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та дуже високий ризик небезпеки його для суспільства, тому виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та призначив покарання у виді позбавлення волі, яке є достатнім необхідним для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.
З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку, у межах апеляційної скарги, немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2