Провадження: № 1-кп/484/306/22
Справа: № 484/2204/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження №0000018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кумарі Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого статусу депутата місцевих рад, маючого на утриманні одну неповнолітню та одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за відсутності потерпілого - ОСОБА_5 (заява),
ВСТАНОВИВ:
08 січня 2022 року близько 20:00 години ОСОБА_3 перебував в гостях у своєї тещі, а саме у житловому домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
У цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин. У ході конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи задумане, перебуваючи на території подвір`я вищевказаного домоволодіння, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи настання відповідних наслідків та з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 умисно наніс декілька ударів кулаками рук в область голови (переважно в обличчя) ОСОБА_5 , а також один удар ногою в область лівої гомілки.
У результаті зазначених дій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, синця і садна обличчя, саден підщелепної області, поверхневих ран третього пальця лівої кісті, синця і саден лівої гомілки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що дійсно ним було вчинено кримінальний проступок у відповідний час, дату, місці, спосіб та за відповідних обставин. У вчиненому щиро розкаюється. Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування, які підтверджують його винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо призначення покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про розгляд справи у відсутність потерпілого і не заперечував проти продовження розгляду справи в спрощеному порядку без дослідження доказів, та просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, запобіжний захід на досудовому розслідуванні та у підготовчому судовому засіданні не обирався, тому до вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обирати.
Заслухавши думку учасників судового провадження, керуючись ст. 325 КПК України, суд вирішив проводити судовий розгляд без участі потерпілого ОСОБА_5 .
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у нанесенні легких тілесних ушкоджень, стороною обвинувачення надано висновок експерта Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного судово-медичної експертизи №11 від 12.01.2022р., за яким в результаті проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлено: забійна рана, синець і садно обличчя, садна підщелепної області, поверхневі рани третього пальця лівої кисті, синець і садна лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний в постанові від дії тупого (их) твердого (их) предметі (ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.
Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням у сукупності досліджені докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 встановлених судом, свідчать про умисний характер, направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, який є нетяжким злочином (проступком), обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкрімінуємого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, раніше несудимий, за місцем проживання скарг на нього від мешканців не надходило, має на утриманні одну неповнолітню та одну малолітню дитину, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про його особу, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Обвинуваченому ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання запобіжний захід не обирався, тому суд не вважає за доцільне обирати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 369-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДЯ: