Справа №132/990/18
Провадження №1-в/127/235/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Вінницька ВК (№ 86)» ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження, режимі відеоконференції в залі суду м. Вінниці клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

Встановив:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі або виправними роботами, яке мотивоване тим, що на даний час ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)». За період відбування покарання ОСОБА_4 характеризується позитивно, режим утримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, став на шлях виправлення. Відбув більше 1/2 строку покарання. Крім того, вважає, що початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 визначений неправильно, тому необхідно вирішити питання правильності початку рахування відбуття покарання.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав, просив його задовольнити та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 та зазначив, що підстав для застосування відносно ОСОБА_4 ст. 82 КК України немає.

Представник Вінницької виправної колонії (№ 86) також заперечив проти задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення засудженого та захисника засудженого, врахувавши думки представника Вінницької виправної колонії (№ 86) та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 05.11.2019, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Зараховано перебування під вартою з 16.08.2018. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16.03.2020, вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 05.11.2019 змінений, на ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.11.2019. З резолютивної частини виключено зарахування строку перебування під вартою.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Встановлюючи підстави застосування ст. 82 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- засуджений ОСОБА_4 прибув у ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» 23.08.2018 із ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», де вимог режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. За час відбування покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» характеризується посередньо, За порушення вимог встановленого режиму відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався, що вбачається з останньої характеристики на засудженого від 08.06.2022;

- у виробничій майстерні та роботах з господарчого обслуговування установи не працевлаштований за власним бажанням;

- у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У відношенні до представниками адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого до себе ставлення;

- заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки;

- приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає;

- до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне.

Крім того, з матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 05.03.2021. Рішенням комісії установи засудженому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Під дію ст. 82 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 05.11.2021. Рішенням комісії установи засудженому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання біль м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_4 встановлено середній рівень ризику.

Щодо оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, які передбачені ч. 3 ст. 82 КК України, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів того, що став на шлях виправлення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в повному обсязі формально-юридичних та оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_4 положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності, в тому числі дані про його попередні судимості.

Так, згідно особової справи, ОСОБА_4 неодноразово (десять разів) раніше судимий за умисні корисливі злочини, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив ряд умисних, корисливих злочинів.

Крім того, з матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово звільнявся умовно-достроково, однак в період невідбутого покарання повторно вчиняв умисні, корисливі злочини.

В зв`язку з наведеним, суд робить висновок, що засуджений ОСОБА_4 своєю ситуативною поведінкою всіляко намагався отримати пільгу на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням і що фактично він не став на шлях виправлення, тому враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів та враховуючи особу засудженого, його попередні судимості та відношення до вчинених злочинів, суд вважає, що на даний час ОСОБА_4 не можна замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

Щодо твердження захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про неправильне визначення початку строку відбуття ОСОБА_4 покарання та необхідності визначення вказаного питання в порядку виконання вироку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

В зв`язку з наведеним, дослідивши усі дані в їх сукупності, враховуючи положення п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, оскільки вказане питання має вирішуватися судом, який ухвалив вирок, вказана вимога адвоката ОСОБА_5 в даному провадженні судом не розглядалася.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд -

Ухвалив

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: