КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі судових засідань ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 11 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 11 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну не відбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням.

Постановлене рішення суд мотивував тим, що висновок про виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_6 є передчасним з огляду на конкретні обставини справи та дані про його особу.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 11 листопада 2021 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про зміну не відбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, що у свою чергу спричинило неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 82 КК України.

Згідно доводів апеляційної скарги, судом не в повній мірі було враховано, що ОСОБА_6 маючи інвалідність другої групи працює за власним бажанням, має чотири заохочення та жодного стягнення, не порушує режиму відбування покарання, в межах можливого примирився з потерпілою, не має зобов`язань та виконавчого провадження.

Вище наведені обставини, на думку ОСОБА_6 вказують на його виправлення та перевиховання, а тому дають можливість для застосування щодо нього положень ст. 82 КК України.

Надану керівництвом установи характеристику засуджений вважає не об`єктивною та пояснює її тим, що він відмовився виконувати злочинні розпорядження і накази працівників установи.

Також від засудженого ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
На думку колегії суддів, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну йому не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням суд першої інстанції врахував вище зазначені норми закону.

Обставини, наведені у клопотанні ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року, за яким останнього було засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців, а також дані, які характеризують особу засудженого за час відбування покарання в ДУ«Кагарлицька виправна колонія №115», в тому числі його поведінка, не дозволяють зробити висновок про можливість застосування щодо останнього положень ст. 82 КК України, оскільки свідчать, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення.
З наданих суду матеріалів вбачається, що за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 , не зважаючи на те, що мав чотири заохочення та жодного стягнення і був залучений до праці, проте характеризується посередньо, у взаємовідносинах з іншими засудженими поводить себе зверхньо, не завжди адекватно реагує на критику, байдуже ставиться до майна установи, не завжди виконує законні вимоги персоналу, відмовився від проходження курсу з підготовки до звільнення.

Враховує колегія суддів і позицію адміністрації Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)», представник якої в судовому засіданні суду першої інстанції не підтримав клопотання засудженого ОСОБА_6 .

Посилання засудженого на те, що він має інвалідність, вирішив питання з працевлаштуванням і примирився з потерпілою, не є достатніми підставами для заміни невідбутої частини покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що його посередня характеристики є наслідком відмови виконувати злочинні розпорядження працівників установи, то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Вище наведене, в своїй сукупності, свідчить про передчасність висновків того, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, а тому, враховуючи, що обов`язковою умовою для замінити невідбутої частини покарання є наявність саме таких обставин, то застосування до ОСОБА_6 положень ст. 82 КК України, на даний час є неможливим.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 11 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну не відбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3