Справа № 487/1923/22
Провадження № 1-кс/487/1603/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2022 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000151 від 31.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2022 року прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 31.05.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти у кримінальному провадженні арешт на тимчасово вилучене 29.06.2022 майно в ході освідування підозрюваного ОСОБА_4 у приміщенні службового кабінету командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , що має позначку « НОМЕР_2 », розташованого в будівлі на території військового містечка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , а саме: змиви з лівої та правої рук ОСОБА_4 ; контрольний зразок медичної серветки.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000151 від 31.05.2022 за фактом вимагання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, а також бездіяльності військової влади, вчиненого в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 28.04.2022 по 29.06.2022 командир автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 вимагав та 25.06.2022 приблизно о 10 год. 55 хв. одержав від ОСОБА_5 частину неправомірної вигоди в сумі 28 097,00 грн. шляхом їх зарахування останнім в якості оплати рахунку постачальника фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 в сумі 28 097,00 грн., а також 29.06.2022 приблизно о 08 год. 50 хв. одержав від ОСОБА_5 іншу частину неправомірної вигоди в сумі 15 000 грн., а всього в сумі 43 097 грн., за не ініціювання проведення відносно останнього службового розслідування за фактом порушення військової дисципліни, не накладення дисциплінарного стягнення та не створення штучних перешкод під час проходження ОСОБА_5 військової служби, а саме: не відправлення понад графік у додаткові наряди, можливість перебувати у звільненні та не скасування йому щомісячної додаткової грошової винагороди.

29.06.2022 о 08 год. 57 хв. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у приміщенні службового кабінету командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , що має позначку « НОМЕР_2 », розташованого в будівлі на території військового містечка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 , затриманий ОСОБА_4 .

Після цього, 29.06.2022 за вищевказаною адресою на підставі постанови прокурора проведено освідування підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого за допомогою медичних серветок здійснено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_4 , які вилучені разом з контрольним зразком медичної серветки.

Вказані речі у подальшому можуть бути використано в якості доказу вини ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000151.

Згідно п. 3 ч.2 ст.170 КПК України накладається арешт на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Санкцією ч.3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000134 від 09.06.2021 арешт на тимчасово вилучене 29.06.2022 майно в ході освідування підозрюваного ОСОБА_4 у приміщенні службового кабінету командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , що має позначку « НОМЕР_2 », розташованого в будівлі на території військового містечка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , а саме: змиви з лівої та правої рук ОСОБА_4 ; контрольний зразок медичної серветки.

Визначити місцем зберігання речових доказів матеріали досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1