Справа № 752/8697/22
Провадження № 1-кс/752/2959/22
У Х В А Л А

11.08.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретая ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ст.слідчого Першого відділу слідчого управління ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2016 р. № 0000013, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий Першого відділу слідчого управління ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , за погодженням з заступником начальника відділу процесуального керівництва прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2016 р. № 0000013, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.
Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 27.01.2016 за підозрою ОСОБА_6 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Встановлено, що згідно із статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини.
Отже, внаслідок збройної агресії з боку російської федерації із 20.02.2014 на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя військовослужбовцями збройних сил російської федерації внаслідок їх вторгнення до України встановлено ефективний контроль, як над територією Кримського півострову, так і за діяльністю розташованих там органів влади, чим фактично здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. А відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.
В порушення ст. ст. 42, 43 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі» що є додатком до Гаагської конвенції «IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907 російська федерація використовуючи фактичний контроль над органами законодавчої і виконавчої влади прийняла нові закони та утворила власні судові і правоохоронні органи.

ОСОБА_6 як професійний юрист, усвідомлюючи, що внаслідок збройної агресії російської федерації, останньою вчинено тимчасову окупацію території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, незважаючи на те, що він займає посаду судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим, на яку призначений Постановою Верховної Ради Криму № 263-1 від 25.03.1993, а згідно із Постановою Верховної Ради України № 1072-IV від 09.07.2003 року обраний безстроково, вирішив зайняти посаду судді у суді створеному окупаційною владою із порушенням міжнародного законодавства.

Діючи умисно, порушуючи вимоги Конституції та законів України, всупереч присязі судді, ОСОБА_6 свідомо, за власною згодою і бажанням пройшов необхідні конкурсні процедури та згідно із Указом президента російської федерації № 786 від 19.12.2014 призначений суддею «Київського районного суду Республіки Крим».

Здійснюючи повноваження «судді» ОСОБА_6 , під час розгляду судового провадження № 1-53/2016 у кримінальній справі № від 16.09.2015, за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, ігноруючи вимоги ст. 64, 67, 70 Конвенції (IV) порушив право підсудного на справедливий і офіційний судовий процес, як особи, яка відповідно до ст. 4, 13 Конвенції (IV) перебуває під захистом.

Так, в ході судового розгляду ОСОБА_6 встановлено, що згідно із обвинувальним висновком, складеним окупаційними органами, громадянина України ОСОБА_7 , який не виходив з громадянства та не втрачав громадянство України звинувачують у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п.п. «а,б,е,л» ч. 2 ст. 105 КК російської федерації, а саме, у вчиненні замаху на вбивство двох осіб у зв`язку з виконанням цими особами службової діяльності, небезпечним способом, мотивованого політичною та ідеологічною ненавистю, а також у вчиненні злочину, пов`язаному з незаконним обігом наркотичних засобів, та те, що описані події, що стосуються обвинувачення за ч. 3 ст. 30, п.п. «а,б,е,л» ч. 2 ст. 105 КК російської федерації, мали місце 20.02.2014 у м. Києві. Тобто встановлено, той факт, що справа стосується подій, що відбулися за межами Кримського півострову, задовго до приєднання самопроголошеної «Республіки Крим» до складу російської федерації та до того, як державою окупантом на тимчасово окупованій території запроваджено дію законодавства російської федерації.

ОСОБА_6 як професійний суддя досконало знає законодавство України, частиною якого є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також, володіючи законодавством російської федерації, адже щоб бути призначеним суддею у створені окупаційною владою суди, проходив відповідні конкурси на знання законодавства, розуміючи що росія, як країна окупант є учасником Конвенції (IV) та те, що положення даної Конвенції поширюються на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Розуміючи, що він як особа, яка наділена окупаційною владою повноваженням судді тобто правом здійснювати судочинство, надаючи оцінку отриманим доказам та приймати відповідні рішення у справах, знехтувавши вищевказаними обставинами та вимогами законодавства продовжив судовий розгляд кримінальної справи щодо останнього, сприяючи таким чином реалізації політики окупаційної влади, спрямованої на кримінальне переслідування осіб, які висловлюють проукраїнську позицію, та демонструючи свою залежність від органів окупаційної влади.

Як вбачається із змісту вироку, винесеного 10.06.2016 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 30, п.п. «а,б,е,л» ч. 2 ст. 105, ч. 2 ст. 228 КК РФ та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму.

При цьому, причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину грунтувалась на оголошених в суді показах даних під час розслідування ОСОБА_7 , потерпілими та свідками, а також враховано як доказ «Протокол выемки», яким підтверджено факт вилучення у потерпілого ОСОБА_8 фотознімків із зображенням бушлату співробітника міліції України зі слідами горіння та протокол огляду цих знімків, як речових доказів.

Водночас, суддею ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту щодо виклику та допиту в якості свідка слідчого з ОВС СВ ГСУ СУ Росії по Республіці Крим ОСОБА_9 , виклику та допиту старшого оперуповноваженого Центру «Е» ГУ МВС Росії по Північно-Кавказькому Федеральному округу ОСОБА_10 , призначення комплексної судово-медичної експертизи стану здоров`я ОСОБА_7 для підтвердження чи спростування факту застосування катування до останнього, а також необґрунтовано відкинуті доводи ОСОБА_7 щодо застосування відносно нього катування під час досудового розслідування, які розцінені як спосіб захисту.

Також суддя ОСОБА_6 не взяв до уваги той факт, що інкриміновані ОСОБА_7 діяння, хоч і кваліфіковані за п ч. 3 ст. 30, п.п. «а,б,е,л» ч. 2 ст. 105 КК РФ, але розпочались і закінчені 20.02.2014 на території України, в м. Києві, а потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та сам ОСОБА_7 у час досліджуваних події були громадянами України.

Таким чином, ОСОБА_6 , який діяв як суддя у кримінальному провадженні, не забезпечено всебічного, повного і об`єктивного дослідження доказів під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_7 в порушення п. С, ч . 4 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) не надано ОСОБА_7 під час судового розгляду всіх необхідних прав та засобів захисту, та засуджено останнього ніби то за вчинки, скоєні до початку окупації на території України відносно громадянина України, що в свою чергу є відображенням залежності суду від окупаційної влади та упередженості самого судового процесу, спрямованого на кримінальне переслідування осіб, які висловлюють проукраїнську позицію в частині підтримки позиції про територіальну цілісність України.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні дій, що являють собою порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України вжито заходи для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 переховується від органів слідства та суду останнього оголошено в розшук.
На даний час підозрюваний ОСОБА_6 продовжує переховуватись від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
На виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 переховуються на ТОТ АР Крим повістки про виклик його до прокуратури АР Крим та м. Севастополя опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в 2021 році відповідно до розпорядження КМУ № 1302-р від 21.10.2020.

Так, повідомлення про виклик ОСОБА_6 на 08.07.2022, а також повістки про виклик ОСОБА_6 на 19.07.2022 та 22.07.2022 опубліковано у випуску газети «Урядовий кур`єр» від 02.07.2022 №145 (7266), та випуску від 04.07.2022 № 153 (7274) відповідно.

Водночас, повістки про виклик на вказані дати опубліковано на офіційному веб?сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК).
На вказані виклики підозрюваний не прибув, причини неявки не повідомив, що згідно вимог ч. 5 ст. 139 КПК, вважається ухиленням від явки, яка є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.
Крім того, за результатами виконаного оперативним підрозділом доручення встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переховується на території ТОТ АР Крим, перебуває на посаді судді та продовжує виконувати функції судді так названого «Київського районного суду Республіки Крим».

Враховуючи, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України; те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики прокурора, переховується від органів слідства, прокуратури та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме у місті Сімферополь, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення вищезгаданого підозрюваного до кримінальної відповідальності, слідчий посилається на необхідність проведення спеціальне досудове розслідування (in absentia) у відповідності до положень глави 24-1 КПК України, в зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

Прокурор в ході розгляду клопотання підтримав його, просив задовольнити, посилаючись на те, що підозрюваний ухиляється від органу досудового розслідування, повідомлявся про необхідність явки у спосіб, визначений законом, шляхом здійснення відповідних публікацій в пресі, перебуває на тимчасово окупованій території.
Захисник вважав, що його підзахисний не повідомлений належним чином про зміст підозри, про розгляд даного клопотання, а отже можуть бути порушені його права.

Вислухавши сторони кримінального провадження дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою?агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук (ч. 2 ст. 297-1 КПК України).
З наданих до суду матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 27.01.2016 за підозрою ОСОБА_6 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

08.07.2022 р. складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.
У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України вжито заходи для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

ОСОБА_6 переховується від органів слідства та суду в зв`язку з чим 11.07.2022 р. останнього оголошено в розшук.
На даний час підозрюваний ОСОБА_6 продовжує переховуватись від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим.
Органом досудового розслідування на виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 переховуються на ТОТ АР Крим повістки про виклик його до прокуратури АР Крим та м. Севастополя опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в 2021 році відповідно до розпорядження КМУ № 1302-р від 21.10.2020.

Повідомлення про виклик ОСОБА_6 на 08.07.2022, а також повістки про виклик ОСОБА_6 на 19.07.2022 та 22.07.2022 опубліковано у випуску газети «Урядовий кур`єр» від 02.07.2022 №145 (7266), та випуску від 04.07.2022 № 153 (7274) відповідно.

Водночас, повістки про виклик на вказані дати опубліковано на офіційному веб?сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК).
На вказані виклики підозрюваний не прибув, причини неявки не повідомив, що згідно вимог ч. 5 ст. 139 КПК, вважається ухиленням від явки, яка є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.
Крім того, за результатами виконаного оперативним підрозділом доручення встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переховується на території ТОТ АР Крим, перебуває на посаді судді та продовжує виконувати функції судді так названого «Київського районного суду Республіки Крим».

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування надано докази, які є достатніми для переконання, що підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховується на території непідконтрольній державі Україна, та фактично перебуває на території АР Крим.
За таких обставин, є підстави, передбачені ч. 2 ст. 297-1 КПК України, для здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.297-1 КПК України,

у х в а л и в:

клопотання ст.слідчого Першого відділу слідчого управління ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2016 р. № 0000013, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 27.01.2016 р. за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1