Справа № 729/1299/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/334/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрильчинці, Немирівського району, Вінницької області, який проживав в АДРЕСА_1 , засудженого:

04.04.2018 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

про відмову у задоволенні подання Ніжинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 травня 2022 року відмовлено у задоволенні подання Ніжинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_5 .

Відмовляючи у задоволенні подання суд мотивував своє рішення тим, що засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки, перебуває у розшуку, дані про його місце перебування відсутні, засуджений не повідомлений про розгляд вказаного клопотання.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Виходячи із системного аналізу вимог ст. 78 КК України, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, та ст. 165 КВК України, суд має право вирішити питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання в межах дії встановленого іспитового строку.

05.04.2020 року закінчився іспитовий строк, визначений ОСОБА_5 вироком суду.

Тому, на думку апелянта, враховуючи вимоги ст. 78 КК України, ст. 165 КПК України, а також те, що іспитовий строк сплив, скасування звільнення від відбування покарання не можливе, даних про вчинення засудженим нового кримінального правопорушення немає, а тому були усі підстави для задоволення подання органу пробації.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та особової справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

З огляду на ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже виходячи із змісту вказаних положень закону органу виконання покарань в особі уповноваженого органу з питань пробації, належать дискреційні повноваження визначення ступеню виправлення особи, яка звільнена від відбування покарання з випробуванням та звернення до суду із клопотанням про звільнення такої особи від відбування покарання по закінченню іспитового строку або із клопотанням про направлення для відбування покарання за вироком суду.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04.04.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

08.05.2018 року до Ніжинського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» надійшла копія вище вказаного вироку.

За даними управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області, станом на 21.10.2021 року, тобто, у період іспитового строку засуджений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Погашення судимості при застосуванні ст.75 КК України настає, якщо протягом іспитового строку засуджений не вчинить нового кримінального правопорушення та якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване на інших підставах, передбачених законом, або суд не направить засудженого для відбування призначеного покарання відповідно до ч.2 ст.78 КК України, що узгоджується із п.1 ст.89 КК України, відповідно до якої, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення.

Вище вказані обставини у даному провадженні не встановлені, іспитовий строк відповідно до положень ст. 165 КВК України закінчився 05.04.2020 року, тому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, орган пробації звернувся до суду із поданням про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, при цьому із поданням про направлення засудженого для відбування покарання не звертався.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду 1 інстанції - скасуванню із постановленням нової ухвали про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року відносно ОСОБА_5 скасувати.

Задовольнити подання Ніжинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, визначеного вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04.04.2018 року.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4