Справа № 950/82/22
Провадження № 1-кп/591/323/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.156, ч.4 ст.153, ч.6 ст.153, ч.1 ст.125, ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 343 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час існують та не зменшилися.

Захисник подав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні. Просив відмовити в задоволенні клопотання через його необґрунтованість та недоведеність вказаних ризиків та зазначив, з посиланням на рішення ЄСПЛ, що будь-які ризики зі спливом часу зменшуються.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, зазначив, що не має наміру порушувати процесуальні обов`язки. Також просив змінити йому запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки має поганий стан здоровя та потребує курсу лікування, що в умовах СІЗО не є можливим.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.

Відповідно до абзацу 5 п.20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк (у період дії карантину) колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим суддею, якщо справа розглядається колегіально.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду. При цьому, слід зазначити, що як неодноразово вказував Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Зазначаючи про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК, суд враховує викладену позицію ЄСПЛ, а також бере до уваги сімейний стан обвинуваченого, відсутність підтверджених джерел доходу; обвинувачення у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі, умисного особливо тяжкого злочину проти статевої свободи малолітньої, за який передбачено покарання у виді 15 років позбавлення волі або довічного позбавлення волі; наявність цивільного позову про відшкодування моральної шкоди на суму 800 000 грн.

Також, у справі не допитані потерпілі та свідки, що дає підстави вважати, що не виключена можливість впливу обвинуваченого на цих осіб з метою надання бажаних показів, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, і такий ризик існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, ст.ст. 369, 343 КК України, обґрунтованим є і ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи кількість епізодів, які ставляться у вину ОСОБА_5 , обґрунтованим є і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту стосовно зменшення ризиків з плином часу, слід зазначити, що дійсно, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

В той же час, судом на даний час не розпочатий судовий розгляд кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченого, потерпілих, свідків та не розпочато дослідження письмових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стороною захисту не надано доказів того, що в умовах СІЗО неможливе лікування та обстеження ОСОБА_5 .

Таким чином, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки обвинувачення ОСОБА_5 пов`язане із застосуванням до потерпілої насильства.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 376, 392, 394, 395, п.20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 серпня 2022 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення її копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1