Справа № 127/6374/22
Провадження №11-сс/801/180/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000019 від 17.03.2022 року підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника : ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2022 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком 60 днів.
Строк тримання під вартою зараховано з моменту фактичного затримання, тобто з 13:40 годин 20.03.2022 року.
Строк дії ухвали до 13:40 год. 18.05.2022 року.
Одночасно визначено розмір застави у вигляді 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 198 180 грн. у національній грошовій валюті, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Згідно клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 досудовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_10 проходить службу на посаді начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1 категорії (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Згідно 1 примітки статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього КК України є особа, які постійно тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органам місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядуванням, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
При цьому старший лейтенант ОСОБА_10 при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює організаційно-розпорядчі функції у зв`язку з чим є службовою особою.
Відповідно до ст.ст.7,9 Закону України «Про прикордонний контроль, уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України перевіряють паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, з метою, встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При чому обов`язково застосовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону, а також здійснюється перевірка за базами даних МОКП «Інтерпол».
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану» у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, тимчасово у період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком 18-60 років заборонено.
Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, учинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 17.03.2022 року близько 16:36 годин в ході телефонної розмови між ОСОБА_10 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , останній запропонував ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді 3000 Євро за безперешкодний перетин пункту пропуску через державний кордон з порушенням вимог правового режиму воєнного стану двома громадянами України, зокрема ОСОБА_13 та ОСОБА_7 запевнивши, що вказані громадяни усвідомлені та мають намір надати неправомірну вигоду службовій особі за безперешкодний перетин державного кордону України.
Вважаючи дії невстановленої особи по висловленню пропозиції щодо надання йому неправомірної вигоди кримінально-протиправними, 17.03.2022 року у денний час ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення та в подальшому діяв під їх контролем.
20 березня 2022 року близько 12:00 годин під час несення служби на пункті пропуску Могилів-Подільський, який розташований за адресою : Вінницька область, м. Могилів-Подільський, площа Соборна, 7, ОСОБА_10 , попередньо зв`язавшись з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_12 та отримавши інформацію про місцеперебування ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , підійшовши до останніх, які мали намір перетнути кордон на автомобілі Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_2 та Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 , на прохання останніх та діючи під контролем правоохоронних органів повідомив останнім про необхідність проходження зони митного контролю.
В подальшому цього ж дня, об 13:00 годин громадяни ОСОБА_13 , та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, а також невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що старший лейтенант ОСОБА_10 є службовою особою Державної прикордонної служби уповноваженим приймати рішення про перетин державного кордону України, перебуваючи в зоні митного контролю в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Соборна, 7, надали старшому лейтенанту ОСОБА_10 неправомірну вигоду матеріального характеру за їх безперешкодний пропуск, через державний кордон з території України в сторону державного кордону Республіки Молдова з порушенням вимог правового режиму воєнного стану, у вигляді грошових коштів у розмірі 3000 (три тисячі) Євро (згідно курсу НБУ станом на 20.03.2022 року становить 99512,10 грн).
Після чого об 13:20 годин, цього ж дня, громадянина ОСОБА_11 та ОСОБА_7 затримано правоохоронними органами у порядку ст.208 КПК України, а предмет неправомірної вигоди вилучено.
Письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України складено 21.03.2022 року та цього ж дня вручено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу від 22.03.2022 року, постановити нову ухвалу, якою обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за місцем проживання: АДРЕСА_1 .
Вимоги апеляційної захисника мотивовано тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу сторона обвинувачення не довела наявність обгрунтованою підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а також наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, що є підставою застосування запобіжного заходу.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя має враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21.04.2.11 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справ «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року п.32, Series A, №182), враховуючи яку не може надавати оцінку «обґрунтованої підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення.
Проте жоден з наданих стороною обвинувачення доказів не містить фактів причетності ОСОБА_7 до злочину, в якому він підозрюється.
Сторона обвинувачення також не довела наявність ризиків, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений.
ОСОБА_7 раніше не судимий та ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 . Викладене спростовує висновок суду про відсутність соціальних зв`язків, що може свідчити про намір підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Тому ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається слідчий суддя, відсутні.
Крім того, обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, зможе усунути зазначені ризики.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти апеляційної скарги просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, про що 21.03.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Крім того, ОСОБА_7 мав намір виїхати за межі України, надаючи неправомірну вигоду службовій особі Державної прикордонної служби в період воєнного стану на території України.
Підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, які брали участь у викриті його протиправної діяльності, а також на інших свідків, враховуючи той факт, що усі свідки на даний час в ході досудового розслідування не допитані в силу об`єктивних підстав, які можуть вказувати на вчинення злочину, а тому має можливість та може їх примушувати та вимагати від них дачу неправдивих показів, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя врахував, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.
Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що з наданих стороною обвинувачення доказів не міститься фактів причетності ОСОБА_7 до злочину, в якому він підозрюється та застосування ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, зможе усунути зазначені ризики є безпідставним.
Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник ОСОБА_6 фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенніу справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 198 480 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4