Справа № 157/1346/21
Провадження №1-кс/157/125/22
УХВАЛА
17 березня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділення Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000361.

У скарзі зазначається, що 25 вересня 2021 року за заявою ОСОБА_5 , в якій він повідомляв про вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 злочину умисне нанесення йому тілесних ушкоджень, до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000361.

Старшим слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 31 грудня 2021 року було розглянуто матеріали досудового розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та винесено постанову про закриття кримінального провадження, в якій вказано, що на підставі здобутих у ході досудового розслідування доказів, а саме показань отриманих від потерпілого, допитів свідків, судово-медичних експертиз та слідчих експериментів, можна прийти до однозначного і беззаперечного висновку про відсутність у даному діянні складу кримінального правопорушення, оскільки потерпілий міг отримати виявлені у нього тілесні ушкодження внаслідок власної необережності при падінні та вдарянні об тверду поверхню.

ОСОБА_3 зазначив, що постанову про закриття кримінального провадження він отримав 14 лютого 2022 року в приміщенні Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області у слідчого ОСОБА_4 під розписку, а отже не був своєчасно повідомлений про винесення вказаної постанови. З огляду на вказане вважає, що строк на оскарження постанови ним не пропущено.

З постановою слідчого про закриття кримінального провадження потерпілий не погоджується, вважає, що проведене досудове розслідування є неповним, а висновок слідчого передчасним. Під час досудового розслідування не було здійснено всіх необхідних і можливих слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено дій для отримання доказів вчинення злочину та не надано їм належної оцінки. Не було здобуто жодних доказів того, що заподіяні ОСОБА_3 тілесні ушкодження виникли внаслідок власної необережності при падінні та вдарянні об тверду поверхню. В мотивувальній частині вказаної постанови повинні міститися відомості про зміст обставин, які є підставами для винесення постанови, мотиви її прийняття.

У постанові слідчого зазначено, що 23 вересня 2021 року біля 01 години ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдали декілька ударів кулаками рук та ногами в ділянку обличчя, тулуба та голови ОСОБА_3 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження, який був госпіталізований до КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ». Далі слідчий покликається на висновок експерта №155 від 22 жовтня 2021 року, згідно з яким у потерпілого виявлені тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) без зображення контактуючої поверхні останніх, можливо за обставин, викладених в постанові про призначення експертизи, зокрема при нанесенні ударів кулаками рук та ногами, утворення можливо відповідає даним, вказаним у медичній документації, і які відносяться до середньої тяжкості.

На досудовому розслідуванні ОСОБА_3 пояснив, що тілесні ушкодження йому наносили ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Згідно з протоколами допитів від 23 жовтня 2021 року вони жодним чином не пояснювали ту обставину, що бачили як потерпілий падав на землю. З участю потерпілого було проведено слідчий експеримент. Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Так, у протоколі проведення слідчого експерименту не зазначено, з якою метою проводилася така слідча дія. На думку ОСОБА_3 лише повторно перевірялися його покази, а також, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, для можливості розмежувати, які саме тілесні ушкодження спричинили йому ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Після проведення слідчого експерименту було призначено додаткову судово-медичну експертизу на вирішення цієї експертизи в постанові слідчого були поставлені такі питання: 1. Чи могли виникнути виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_3 тілесні ушкодження при нанесенні ударів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ? Чи можливо розмежувати хто з цих учасників ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та які саме тілесні ушкодження спричинив потерпілому ОСОБА_3 .?

Зазначив, що при винесенні постанови про призначення додаткової судово-медичної експертизи, слідчий зробив висновок, що саме ці особи нанесли ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Згідно з висновком експерта №180 від 25 листопада 2021 року нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета (предметів), зокрема при нанесенні ударів кулаками рук та ногами, мінімальною кількістю контактів не менше трьох. Вважає, що йому було нанесено значно більше ударів. Чи утворилися тілесні ушкодження внаслідок його необережності, тобто при падінні на землю, в обох вказаних висновках експерта не зазначено. Після висновку експерта №180 слідчий по надуманих мотивах вирішив закрити кримінальне провадження з тих підстав, що виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження можливо утворилися при його падінні.

Потерпілий вважає, що в даному випадку в розмежуванні дій осіб, які нанесли йому тілесні ушкодження, немає необхідності.

Згідно з протоколами допитів потерпілого ОСОБА_3 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, досудовим слідством встановлено, що спочатку ОСОБА_3 тілесні ушкодження наносив ОСОБА_8 , а пізніше до нього приєдналися ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які також почали наносити побої ногами в різні частини тіла. Із зазначеного можна зробити висновок, що дії всіх названих осіб були цілеспрямовані по нанесенню потерпілому тілесних ушкоджень. Жодні з цих осіб, зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , своїми діями не припинили розпочату бійку, а навпаки стали наносити ОСОБА_3 побої. Вважає, що їх дії охоплюються єдиним умислом, усі вони усвідомлювали, що від нанесення тілесних ушкоджень можуть настати такі наслідки, а тому вони повинні нести кримінальну відповідальність згідно з ч. 3 ст. 29 та ст. 122 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчим не надано ніякої правової оцінки показам свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що чули як ОСОБА_6 підбурювала своїх синів наносити удари ОСОБА_3 . Також не надано оцінки показам свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які згідно з протоколом допитів від 16 листопада 2021 року дали свідчення про вчинення злочину, однак їх покази слідчий не взяв до уваги і в постанові про закриття кримінального провадження дані свідки не згадуються.

Внаслідок нанесення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 було виявлено переломи 8-11 ребер, лівобічний пневмогемоторакс та інші тілесні ушкодження. Від завданих тілесних ушкоджень потерпілий на тривалий період втрачав свідомість. На думку ОСОБА_3 втрата свідомості була наслідком больового шоку.

Вважає, що усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин правопорушення.

Посилаючись на викладені обставини, потерпілий просить скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 31 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000361 від 25 вересня 2021 року.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав повністю.

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ОСОБА_4 у судове засіданні не з`явився.

Заслухавши пояснення потерпілого, вивчивши зміст скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Підставою для внесення відомостей та початку досудового розслідування в кримінальному провадженні стала заява ОСОБА_3 про спричинення йому 23 вересня 2021 року тілесних ушкоджень його співмешканкою ОСОБА_6 , сином ОСОБА_5 та пасинком ОСОБА_8 .

Допитані під час досудового розслідування свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 заперечили факт спричинення ними заявнику ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та вказали, що він травмувався внаслідок власного падіння на землю, коли його відштовхнув ОСОБА_5 , коли забирав у потерпілого ножа, яким останній наніс тілесне ушкодження ОСОБА_8 .

Разом із тим, висновок судово-медичної експертизи №180 від 25 листопада 2021 року вказує, що виявлені на тілі ОСОБА_3 тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), без відображення контактуючої поверхні останніх, можливо за обставинах, викладених у постанові про призначення експертизи та вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту від 23 жовтня 2021 року за участю потерпілого ОСОБА_3 , зокрема при нанесенні ударів кулаками рук та ногами, мінімальною кількістю контактів не менше трьох.

Згідно зі ст. 94 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Закриваючи кримінальне провадження №0000361 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, старший слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 не навів переконливих мотивів свого рішення, які б ґрунтувалися на всебічному аналізі зібраних у справі доказів. Незважаючи на очевидні протиріччя в показаннях свідків та заявника, а також у висновку судово-медичної експертизи, слідчий не усунув ці суперечності, не провів додаткових слідчих дій для з`ясування обставин кримінального правопорушення, зокрема шляхом одночасних їх допитів та слідчих експериментів. За наявності висновку судово-медичної експертизи, яка підтвердила факт нанесення потерпілому середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень, в ході досудового розслідування не з`ясовано, за яких обставин потерпілий отримав такі ушкодження. Його показання про побиття співмешканкою, сином та пасинком належним чином не перевірені. Слідчий не здійснив усіх можливих слідчих дій для встановлення об`єктивної істини у справі.

За такої кількості нез`ясованих обставин та протиріч слідчий передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження. Лише після того, коли будуть вичерпанні всі можливі засоби для отримання доказів у кримінальному провадженні, слідчому слід приймати остаточне процесуальне рішення в межах своєї компетенції відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що перевірка за заявою ОСОБА_3 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень проведена поверхнево та неповно, а винесена за її результатами постанова про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення є передчасною.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Оскільки в судовому засіданні були встановлені процесуальні порушення, допущені слідчим слідчого відділення Камінь-Каширського РВП при здійсненні досудового розслідування, тому постанова в даному провадженні про його закриття не може вважатися законною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову старшого слідчого слідчого відділення Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 від 31 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000361 від 25 вересня 2021 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1