Справа № 569/7067/22
УХВАЛА

про арешт майна

23 червня 2022 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000130 від 20.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 15.06.2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що службові особи Національного університету водного господарства та природокористування (далі НУВГП, ВНЗ) користуючись своїм службовим становищем, з метою особистого збагачення, отримують неправомірну вигоду від іноземних студентів, за нездійснення контролю за учбовим процесом останніх, закриття заборгованостей по навчанню, уникнення відрахувань із навчального закладу, тощо.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_6 , являючись начальником відділу організації освіти та міграційних питань Центру міжнародного співробітництва та освіти НУВГП, систематично отримує грошові кошти від іноземних громадян, з метою організації та продовження їх навчання без відрахування з навчального закладу, оформлення іноземцям документів на право проживання на території України та продовження їх законного терміну перебування в Україні, а також діючи з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, під приводом навчання у ВНЗ, шляхом надання запрошень на навчання та документів, що стають підставою для отримання посвідок на тимчасове проживання на території України, сприяє незаконному переправленню осіб через державний кордон. Крім того, останній із цією метою вносить недостовірні відомості до офіційних документів та здійснює їх відправку по території України, послугами поштового оператора ТОВ «Нова Пошта».

З метою отримання незаконного прибутку на постійній основі, ОСОБА_6 до своєї протиправної діяльності залучив, як підлеглих працівників так і сторонніх осіб, зокрема: ОСОБА_5 , яка являється провідним фахівцем із протокольно-візового забезпечення відділу міжнародних зв`язків НУВГП та на виконання вказівок ОСОБА_6 , здійснює ведення документації іноземців, їх консультації та формуванні особових справ та здійснює підготовку та відправлення через відділення ТОВ «Нова Пошта» по території України завідомо підроблених документів іноземцям, ОСОБА_7 , завідувачку підготовчим відділенням для іноземних громадян Центру міжнародного співробітництва та освіти НУВГП, яка на виконання вказівок ОСОБА_6 , здійснює прийняття та організацію навчання іноземних студентів без їх фактичної присутності, ОСОБА_8 , яка являється головним спеціалістом відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління Державної міграційної служби в Рівненській області, яка під час злочинної діяльності, за змовою з ОСОБА_6 , яка незважаючи на порушення, які виявляються працівниками контролюючих органів, вживає заходи щодо контролю за оформленням іноземцям документів на право проживання на території України та продовженні їх терміну перебування в Україні, що надає їм змогу продовжувати навчання у НУВГП м. Рівне, студентів НУВГП з числа іноземців, зокрема: ОСОБА_9 , громадянина Туркменістану, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які виконують роль посередників у отриманні грошових коштів з іноземців та передачі їх у подальшому ОСОБА_6 під час закриття заборгованостей, сесій та оформленні документів на право проживання на території України та продовженні їх законного перебування в Україні, а також здійснюють пошук іноземців, яким необхідно оформити документи для перетину державного кордону України або легалізувати своє перебування в Україні.

Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_13 вказав, що займається постачанням продуктів харчування для однієї із мережі швидкого харчування. В ході здійснення своєї діяльності постійно здійснює доставку продуктів по роздрібних точках з яких здійснюється торгівля, зазвичай у вказаних торгових точках працюють іноземні студенти. Так, останній познайомився з деякими із них, зокрема жителем м.Рівне на ім`я ОСОБА_14 . В ході спілкування з ним останній повідомив, що всі іноземні студенти, які працюють у вказаній мережі швидкого харчування, є студентами Національного університету водного господарства та природокористування.

Разом з тим, в ході розмови ОСОБА_14 , повідомив, що вони взагалі не навчаються, а просто числяться студентами навчального закладу, з метою законного перебування на території України та отримання необхідних документів для цього, на що свідок поцікавився, чому їх не відраховують із числа студентів. Тоді, останній повідомив, що всі питання щодо навчання та оформлення необхідних документів займається ОСОБА_15 , якому вони періодично надають грошові кошти, за вказані документи та вирішення питань по навчанню, а той в свою чергу надає грошові кошти для працівників Національного університету водного господарства та природокористування,

Також, ОСОБА_14 , вказав, що ОСОБА_15 підшукує іноземців, які хочуть потрапити до України та через працівника навчального закладу на ім`я ОСОБА_16 , вирішує усі питання з документами. З них він отримує свою долю грошових коштів, а вказані особи в подальшому працюють на території України на різних роботах, а не навчаються.

15.06.2022 року проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 7» IMEI: НОМЕР_1 та сім-картку із абонентським номером НОМЕР_2 .
Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на зазначені речі та документи, містять відомості та будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, окрім того, вказані документи будуть використані в якості об`єктів дослідження під час проведення судових почеркознавчих експертиз, а зазначений мобільний телефон буде використаний в якості об`єкта дослідження під час проведення судової комп`ютерно технічної експертизи.

З урахуванням заяви слідчого, неявки влансика майна, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000130 від 20.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 3 ст. 368 КК України.

15.06.2022 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу обшуку, було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке постановою слідчого визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя, приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення 15.06.2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 15.06.2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Iphone 7» IMEI: НОМЕР_1 та сім-картку із абонентським номером НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 та позбавити можливості власника та інших осіб користуватися та розпоряджатися будь-яким чином вищевказаним майном та відчужувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1