Справа № 463/1632/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/431/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 травня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_6

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.05.2022 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_8 від 24.01.2022 року про закриття кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 травня 2022 року; скасувати дану ухвалу слідчого судді та постанову про закриття кримінального провадження№0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 травня 2022 року ОСОБА_6 мотивує тим, що розгляд скарги відбувся у його відсутності, а копію ухвали отримав лише 16 травня 2022 року.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_6 покликаються на те, що слідчий суддя при розгляді його скарги не звернув увагу на те. що слідчим під час досудового розслідування не було з`ясовано та досліджено всі обставини справи, не проведено всіх необхідних слідчих дій, не досліджені всі докази у кримінальному провадженні. Зазначає, що ним було подано клопотання про хід слідства та вчинення слідчих дій, однак йому було відмовлено. Стверджує, що слідчий ДБР належним чином не виконує завдань слідства. Звертає увагу на те, що слідчий відмовляючи у визнанні його потерпілим, створює перешкоди слідству, оскільки таким чином не визначено його правового статусу, що обмежує його у праві подачі клопотань з приводу необхідних слідчих дій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи, кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити

Положеннями ч.1 ст.303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та вичерпний перелік кола осіб, які можуть звернутись з такими скаргами до слідчого судді.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів справи слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України
За наслідками досудового розслідування постановою слідчого ДБР 24.01.2021 року закрито кримінальне провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вподальшому, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій зазначив, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого правопорушення, без проведення всіх необхідних слідчих дій. Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та порушує його права і законні інтереси.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2014 року на перехресті вулиць Стрийська-Максимовича у м. Львові відбулась дорожньо- транспортна пригода за його участі, внаслідок якої один із учасників загинув. 15.04.2014 ОСОБА_6 добровільно надано для проведення огляду належний йому транспортний засіб «Рено Трафік», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », однак слідчими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , одразу після огляду даного транспортного засобу, такий вилучено. У той же час, за словами ОСОБА_6 , ніхто до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно не звертався, а тому слідчі безпідставно утримували транспортний засіб, що належить ОСОБА_6 . Також, із заяви ОСОБА_6 вбачається, що після вилучення транспортного засобу, слідчий ОСОБА_11 неодноразово проводив із таким слідчі і процесуальні дії без участі самого ОСОБА_6 . Окрім цього, ОСОБА_6 вказує, Що слідчий ОСОБА_9 під час проведення досудового розслідування фальсифікував матеріали : кримінального провадження, зокрема, достовірно знаючи, що він ( ОСОБА_6 ) не набув статусу підозрюваного, оскільки в день оголошення повідомлення про підозру не вжив жодних заходів для скерування такого на його ( ОСОБА_6 ) адресу, оголосив його у розшук. У подальшому ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що ухвала про затримання ОСОБА_6 з метою приводу втратила законну силу у січні 2016 року, скерував її до Генеральної прокуратури України з метою відправки її до правоохоронних органів Республіки Естонія, після чого, ОСОБА_6 був затриманий правоохоронними органами Республіки Естонія та утримувався у СІЗО м. Нарви, а в подальшому екстрадований до України та поміщений до ЛСІ № 19. Також, ОСОБА_6 вказує, що за проханням слідчого ОСОБА_9 , слідчий ОСОБА_10 , який приймав участь у вилученні у нього ( ОСОБА_6 ) транспортного засобу, 09.02.2018, скористувавшись тим, що ОСОБА_6 потрапив у ДТП, в ході якого отримав легкі тілесні ушкодження, незаконно розпочав кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вилучив у нього ( ОСОБА_6 ) транспортний засіб і намагався вчиняти на нього тиск.

Разом з цим слідчим допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , 26.01.2022 останній повідомив, що автомобіль Рено Трафік НОМЕР_2 поміщений на площадку за адресою: м. Львів, вул. Суботівська, буд. 13а, так як там було вільне місце, а також тому що на слідчого покладено обов`язок збереження речових доказів вилучених у ході досудового розслідування, а тому слідчим вжито заходів з приводу збереження транспортного засобу шляхом поміщення його на зберігання на стоянку автомобілів з фізичною охороною. В подальшому у 2020 році, у зв`язку із звільненням місця на території ГУ НП у Львівській області, автомобіль Рено Трафік за допомогою маніпулятора переміщено для подальшого зберігання на стоянку ГУ НП у Львівській області, без фактичного проникнення до салону автомобіля.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 , вказав, що у нього в провадженні, на час роботи слідчим СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, а потім як слідчим СУ ГУ НП у Львівській області, перебувало, кримінальне провадження № 0000218 від 02.04.2018. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 , 02.04.2014 року, близько 05.17 год. у м. Львові, керуючи автомобілем «Рено Трафік», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », порушив ГІДР та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_14 , який у цей час рухався на пішохідному переході. У подальшому, ОСОБА_6 перемістив тіло ОСОБА_14 з проїзної частини на роздільний газон та не вжив заходів для надання першої до медичної допомоги. У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено значну кількість слідчих дій. 21.11.2016 вказане кримінальне провадження з обвинувальним актом скеровано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду по суті.

Додатково зазначив, що ОСОБА_6 подавши заяву про вчинення злочину до ТУ ДБР у м. Львові намагається затягнути розгляд кримінального провадження № 0000218 від 02.04.2014 яке перебуває на розгляді у Франківському районному суді міста Львова, а також що з цих самих підстав, слідчим прокуратури Львівської області вже був допитаний, у кримінальному провадженні № 0000076 від 06.04.2018.

При цьому, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину 07.02.2019 останній зазначає про можливу фальсифікацію доказів у кримінальному провадженні №0000218 від 02.04.2014, а саме з його транспортним засобом.

Однак, слідчим суддею вірно встановлено, що на даний час Франківським районним судом міста Львова здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000218 від 02.04.2014 в якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, де вказаним ОСОБА_6 транспортний засіб є речовим доказом.
Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження видно, що слідчим в межах даного кримінального провадження неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження, однак такі скасовувались ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова. Останній раз у жовтні 2021. З підстав, що слідчим в межах кримінального провадження не з`ясовано, яким чином відбулась передача транспортного засобу від слідчого до представника приватної автостоянки та хто був відповідальним за таке зберігання. З пояснень слідчого ОСОБА_9 від 01.02.2021 року, вбачається що згідно проведених експертиз автомобіль знаходиться у технічно справному стані, однак такі висновки до кримінального провадження не долучено.
На виконанн вказаної ухвали суду, слідчим повторно допитано як свідка ОСОБА_9 , 26.01.2022 останній повідомив, що автомобіль Рено Трафік НОМЕР_2 поміщений на площадку за адресою: м. Львів, вул. Суботівська, буд. 13а, так як там було вільне місце, а також тому що на слідчого покладено обов`язок збереження речових доказів вилучених у ході досудового розслідування, а тому слідчим вжито заходів з приводу збереження транспортного засобу шляхом поміщення його на зберігання на стоянку автомобілів з фізичною охороною. В подальшому у 2020 році, у зв`язку із звільненням місця на території ГУ НП у Львівській області, автомобіль Рено Трафік за допомогою маніпулятора переміщено для подальшого зберігання на стоянку ГУ НП у Львівській області, без фактичного проникнення до салону автомобіля.
Також ОСОБА_9 зазначив, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого оскаржуються до слідчого судді місцевого суду в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, що було неодноразово здійснено ОСОБА_6 за час досудового розслідування, однак будь-якого рішення судді, щодо зобов`язання повернути транспортний засіб, визнання його дій як слідчого неправильними, не було.
Обґрунтовуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про те, що слідчий ТУ ДБР, оцінюючи отримані відомості у їх комплексі, прийнявши до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, цілком обгрунтовано дійщов висновку про відсутність в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
При цьому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя встановивши, що слідчим прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365 КК України, будь-яких нових доказів, які б давали підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження матеріали скарги не містять, прийшов до вірного переконання про те, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Щодо мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_6 про те, що органом досудового слідства не було вчинено всіх можливих слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження та встановлення обставин кримінального провадження, а тому постанова є незаконною, то такі, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки будь-яких доказів, які б давали підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження матеріали скарги не містять.
Відтак, на переконання колегії суддів апеляційного суду, рішення слідчого є законним, оскільки викладені висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, підстави, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття вмотивовані, ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі ретельно перевірив доводи, які були викладені в скарзі, проаналізував та надав оцінку як повноті перевірки, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження та прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав до скасування якої, за доводами апеляційної скарги ОСОБА_15 колегія суддів не вбачає, а тому відмовляє останньому в задоволенні такої.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 травня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_8 від 24.01.2022 року про закриття кримінального провадження №0000228 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: