Справа № 953/3100/22
н/п 1-кс/953/2913/22
"19" серпня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
16.08.2022 о 09:46 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора про накладення арешту на майно, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
?24 пляшки, об`ємом 5л з різким запахом спирту;
?5 полімерних пляшок з рідиною з різким запахом спирту;
?23 пакети з рідинами та порошками для виготовлення алкогольних напоїв;
?5 металевих ємностей, призначених для виготовлення алкогольних напоїв разом з комплектуючими до них;
?рушницю ОПК СКС 7,62 мм, № НОМЕР_1 та дозволи на неї № 4792 від 26.05.2015 дійсний до 26.05.2018, № НОМЕР_2 від 15.12.2010 дійсний до 15.12.2013;
?два металеві предмети, зовні схожі на патрони «7,62»
?копії паспортів громадян рф на ім`я « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Майно прокурор просить зберігати в СУ ГУНП в Харківській області.
Так, в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та інших телеграм-каналах України виявлені публікації, в яких зазначена інформація щодо реалізації невстановленими особами гуманітарної допомоги в різних населених пунктах Харківської області та викладені фотоматеріали, які підтверджують факт реалізації дитячих товарів та кондитерських виробів у неспеціалізованих місцях.
Таким чином, виявлені вищевказані фактичні відомості дають підстави вважати, що на території Харківської області діє груп осіб, яка за попередньою змовою організувала заволодіння шляхом обману грошовими коштами громадян під приводом продажу товарів, які повинні бути передані громадянам безкоштовно.
Під час проведення досудового розслідування встановлені відомості про те, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та що товари, які мають ознаки гуманітарної допомоги (відсутнє маркування українською мовою, що не відповідає вимогам законодавства України) і повинні бути передані громадянам безкоштовно зберігаються та реалізуються громадянам з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
30.06.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.
Під час обшуку був присутній син ОСОБА_4 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який зазначив, що вищевказане майно належить його батьку та пояснити його походження і призначення він не може, а батько на цей час перебуває за кордоном, в Угорщині.
Необхідно врахувати, що для встановлення обставин, які підлягають доказуванню, передбачених ст. 91 КПК у даному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз виконання яких потребує значного часу, а враховуючи обставини проведення обшуку, неможливість допитати ОСОБА_4 у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 можуть бути причетними до вчинення інших кримінальних правопорушень.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України,з метою забезпечення збереження речових доказів, попередження настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду спрямував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та клопотання підтримав.
Власник майна в судове засідання не з`явився, надав до суду заяви про розгляд клопотання за його відсутності, проти арешту заперечував, та просив відмовити у його задоволенні, оскільки вказане майно не має відношення до кримінального провадження відповідно до витягу з ЄРДР, та не може бути речовим доказом, та взагалі він не має жодного відношення до кримінального провадження, а тому вказане клопотання є безпідставним.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи сторін, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
30.06.2022 СУ ГУНП в Харківській області при обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 27.06.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене майно, яке зазначене в протоколі обшуку від 30.06.2022, та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
В зв`язку з вищевикладеним, прокурором було підготовлено клопотання про арешт майна, яке направлено на адресу Київського р/с м. Харкова для подальшого розгляду 01.07.2022 о 11.14 год., однак ухвалою слідчого судді від 01.07.2022 вказане клопотання було повернено прокурору для усунення недоліків в строк в 72 години з моменту отримання копії ухвали. Вказана ухвала отримана слідчим 15.08.2022 о 16.15 год.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки стороною обвинувачення, в межах заявленого клопотання не доведено, що накладення арешту на майно, вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах відповідно до витягу з ЄРДР за ст. 190 ч.3 КК України, а тому клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Інші підстави для накладення арешту, передбачені статтею 170 КПК України, стороною обвинувачення не були встановлені та не відображені у тексті клопотання. Крім того, до матеріалів справи долучено копію протоколу допиту свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які спростовують відомості прокурора зазначені в клопотанні. Також до матеріалів не додано жодних доказів призначення будь-якої експертизи щодо майна зазначеного в клопотанні прокурора.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурором не зазначено в клопотанні та не доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно, за встановлених вище обставин, має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даному клопотанні, оскільки правові підстави до арешту майна відсутні. З вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволені клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1