Справа № 738/358/22
№ провадження 1-кп/738/39/2022
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року місто Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 16 травня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ленінівка Менського (нині Корюківського) району Чернігівської області, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий: 14.03.2007 вироком Менського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 19.12.2008 вироком Менського районного суду Чернігвської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік; 30.06.2010 вироком Менського районного суду Чернігвської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки; 21.10.2010 вироком Менського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК), -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
ОСОБА_3 14 травня 2022 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вулиці Сіверській в селі Покровське Корюківського району Чернігівської області, неподалік від будівлі № 56, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар металевим шампуром в область обличчя члену своєї сім`ї рідній сестрі ОСОБА_5 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці лівої щоки, які у відповідності до висновку експерта № 11 від 24.05.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджені що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, обома руками штовхнув в груди ОСОБА_5 від чого остання впала на асфальтоване покриття, де ОСОБА_3 взяв обома руками голову ОСОБА_5 та наніс нею один удар об асфальтоване покриття, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синця волосяної частини голови, які відповідно до висновку експерта № 11 від 24.05.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинивши таким чином, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство у сім`ї.
ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснив, що 14 травня 2022 року у нього був день народження на який він запросив свою сестру ОСОБА_5 з чоловіком. На святкуванні вони жарили шашлик та вживали спиртне. Близько 15 години він пішов проводити сестру з чоловіком на маршрутку. По дорозі у них з ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої він взявши шампур, який несла остання, вдарив ним її по обличчю. Після цього штовхнув потерпілу і вона упала. Взявши її голову своїми руками він один раз ударив нею об асфальт. Вчинивши вказані дії він пішов додому. У потерпілої попросив пробачення, вона його вибачила. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.
ІІІ. Позиція потерпілої сторони.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 14 травня 2022 року спільно з чоловіком поїхала на святкування дня народження до брата ОСОБА_3 , там вони жарили шашлики та вживали спиртне. Близько 15 години вони вирішили їхати додому. До маршрутки її та чоловіка проводив обвинувачений. По дорозі з ним у неї виникла сварка. В ході сварки останній наніс їй удар шампуром по обличчю. Потім він її штовхнув на землю та взявши її голову руками вдарив нею об асфальтне покриття. Після цього він пішов додому, а вона звернулася до знайомого за медичною допомогою. На даний час обвинуваченого пробачила, претензій до нього не має. Просить його суворо не карати.
ІV. Оцінки суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи показання обвинуваченого, потерпілої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.
V. Призначення покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК в обвинувальному акті не зазначено.
При цьому, згідно зі статтею 66 КК обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття. Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.
При цьому Суд вважає, що в діях та поведінці ОСОБА_3 проявилася в критична оцінка ним свого діяння шляхом визнання вини в судовому засіданні, зверненням до потерпілої з вибаченнями за скоєне, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
З урахуванням вищевикладеного, Суд визнає щире каяття, як обставину, яка у відповідності до ст. 66 КК пом`якшує покарання ОСОБА_3 .
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини другої статті 125 КК передбачає альтернативну міру покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:
1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є кримінальним проступком;
2. наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);
3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
4. наявність постійного місця проживання та формально позитивну характеристики за таким;
5. наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;
6. те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності;
7. позицію потерпілої сторони, яка просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.
У зв`язку із чим, Суд приходить висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок у виді штрафу в сумі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.
VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.
З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1