Справа № 699/218/22
Номер провадження 1-кп/699/91/22
УХВАЛА
щодо запобіжного заходу

19.04.2022 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань з повною технічною фіксацією матеріали кримінального провадження № 0000082 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:
У провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення;

- ч. 3 ст. 357 КК України незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом;

- ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

До матеріалів справи через канцелярію суду надійшло клопотання сторони обвинувачення про продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У клопотанні зазначено, що його метою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; а також запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення у клопотанні зазначала, що при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати, що в ході досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_4 до інкримінованих йому діянь; один з вчинений обвинуваченим злочин є тяжким та тягне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ч. 3 ст. 186 КК України); обвинувачений є особою молодого віку, без хронічних хвороб, який не має утриманців; офіційно не працює, стабільного джерела прибутків не має, джерело його доходів не відоме; одружений; зі слів проживає по АДРЕСА_1 , однак зареєстрованого місця проживання не має; власного житла не має; зрозумівши, що його дії викрито, обвинувачений намагався втекти з місця вчинення злочину та позбутися викраденого майна; має не погашену судимість за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та на даний час на розгляді в інших судах перебувають кримінальні провадження щодо його обвинувачення у вчиненні корисливих злочинів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зокрема зазначив, що продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_4 тримання під вартою, просив клопотання задовольнити. Необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, під час виявлення злочину намагався втекти, не має постійного місця проживання та реєстрації, міцних соціальних зв`язків, законні джерела засобів до існування відсутні, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Додатково вказав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду даного кримінального провадження у розумний строк.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили відмовити. Обвинувачений пояснив, що він одружений та є добропорядним сім`янином, має на утриманні малолітню дочку, його сім`я і він також постійно проживають у м. Конотопі Сумської області. Місто розташоване недалеко від кордону з російською федерацією та було окуповано у перші дні війни. Обвинувачений просив звільнити його з-під варти та застосувати до нього домашній арешт, щоб він мав можливість захищати свою сім`ю. У разі продовження строку тримання під вартою просив зменшити розмір застави до мінімально можливого, оскільки раніше визначений розмір є для нього непомірним.

З огляду на викладене сторона захисту просила змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.

Суд, заслухавши клопотання прокурора та сторони захисту, думки учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність продовження строку з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29.12.2021 відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 25.02.2021. Одночасно визначено заставу у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18.01.2022 ухвалу слідчого судді районного суду скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 25.02.2021. Одночасно визначено заставу у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23.02.2022 відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 23.04.2022. Одночасно визначено заставу у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2022 ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23.02.2022 було залишено без змін.

Підставою для постановлення ухвали суду від 23.02.2022 про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 були наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості обвинуваченого відповідно до ст. 178 КПК України.

Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого, а також відомості про особистість ОСОБА_4 , суд дійшов висновку щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме існування ризиків, передбаченого п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 під час затримання намагався втекти від правоохоронних органів, а також раніше вже був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

У клопотанні прокурор наводить аргументи щодо неможливості застосування до ОСОБА_4 таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи або навчання, відсутність реєстрації за місцем проживання, а також ризик продовження чи повторення здійснення ним протиправної поведінки, про що свідчить вимога про судимість ОСОБА_4 , оскільки останнім в установленому порядку змінено прізвище після одруження, має дані про наявність у останнього судимостей, перебування на розгляді в інших судах кримінальних проваджень щодо обвинувачень у вчиненні корисливих злочинів, суд погоджується, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам є недостатнім.

При цьому суд критично ставиться до інформації щодо можливого подальшого працевлаштування обвинуваченого, оскільки сам обвинувачений потенційного працедавця не знає, раніше у нього не працював, має тільки приблизні уявлення де знаходиться це можливе місце роботи.

Крім того наявність постійного місця проживання за адресою реєстрації дружини не підтверджено належними і допустимими доказами, які б не викликали сумніву. Показанні рідних обвинуваченого, та довідки, видані на підставі їхніх слів, не можуть бути взяті судом до уваги.

Указані висновки не суперечать вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У даному випадку неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків його неналежної поведінки.

Ураховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення відносно неповнолітньої та доведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до пункту 2 та абзацу другого частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається у такому розмірі щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Ураховуючи обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, репутацію, майновий та сімейний стан, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність визначення ОСОБА_4 застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74430,00 грн.

На переконання суду такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 176-178, 181, 183, 194, 202, 331, 372, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000082 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 23 год. 59 хв. 17.06.2022, утримуючи його в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 234.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 74430,00 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний розрахунковий рахунок № UA0003652, МФО 820172, одержувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, код 26261092, банк отримувача ДКСУ у м. Київ, з обов`язковим зазначенням у платіжному дорученні «в рахунок внесення застави ОСОБА_4 згідно з ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 19.04.2022».

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

1)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду, крім випадків, пов`язаних з необхідністю збереження власного життя чи здоров`я під час воєнного стану. У разі виїзду з місця проживання з метою збереження життя чи здоров`я без попереднього отримання дозволу прокурора чи суду обвинуваченому протягом 48 годин з часу виїзду повідомити прокурора та суд про нове місце фактичного проживання;

2)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця роботи;

3)прибувати на виклик до прокурора чи суду;

4)утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, визначеними прокурором.

У разі внесення застави визначити строк дії покладених судом обов`язків до 17.06.2022.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені частинами 8-11 ст. 182 КПК України.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення надіслати обвинуваченому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 25.04.2022.

СуддяОСОБА_1