Справа № 157/890/22
Провадження №1-кп/157/110/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000207 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, непрацевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 на початку жовтня 2014 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знаходячись на території домогосподарства на даний час покійного ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, всупереч п. 2 Додатку №1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-XII, пунктів 2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, пунктів 2.1, 14.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, незаконно придбав у ОСОБА_6 вибухову речовину, а саме одноосновний нітроцелюлозний порох, масою 112,0647 грам, який перемістив до господарського приміщення за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до моменту виявлення та вилучення згаданого пороху працівниками поліції під час огляду місця події 01 липня 2022 року.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 28 липня 2022 року між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000207, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, зобов`язувався сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі статті 75 КК України та призначенням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, кожен зокрема, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частинами 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого обвинуваченого слід звільнити на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та встановленням мінімального іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У відповідності до норм ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна, а саме речей, вилучених під час огляду домогосподарства обвинуваченого, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 липня 2022 року.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової вибухо-технічної експертизи на загальну суму 943 грн 90 к., що підтверджуються розрахунком вартості та калькуляцією проведеної експертизи, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись статтями 314, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 липня 2022 року, укладену між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої в кримінальному провадженні №0000207 від 01 липня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України із застосуванням ст. 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: металеву банку з вибуховою речовиною одноосновним нітроцелюлозним порохом масою 112,0647 гр.; зразок сипучої речовини сіро-зеленого кольору, ззовні схожої на порох; металевий предмет, ззовні схожий на багнет-ніж; два полімерні пакети з дробом; одну металеву ємкість із дробом; один полімерний пакет із пижами; два металеві пристрої для виготовлення патронів; одну гільзу; один мисливський патрон 16-го калібру передати Волинському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судової вибухо-технічної експертизи.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 липня 2022 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1