справа № 732/1525/21
провадження № 1-кп/732/11/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2022 року місто Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2021 № 0001117 по обвинуваченню за ч.4 ст. 152 КК України
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Смолянка Куликівського району Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який є батьком новонародженої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
психолога ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на початку січня 2021 року у вечірній час (більш точна дата та час не встановлена), знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достеменно знаючи, що остання є малолітньою та не усвідомлювала характеру вчинюваних щодо неї дій, вчинив відносно потерпілої дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_10 з використанням геніталій, за добровільної згоди останньої.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкриміновного обвинувачення визнав повністю. У своїх показаннях розповів, що наприкінці 2020 року (приблизно у жовтні) переїхав до свого діда і баби у с. Вихвостів, де влаштувався працювати до СТОВ «Віра». Проживав за адресою: с. Вихвостів, вул Гагаріна, 31.
Із малолітньою ОСОБА_11 їх познайомив у серпні дядько обвинуваченого. Діти законного представника потерпілої, серед яких і ОСОБА_11 , ночували у будинку його діда і баби. ОСОБА_11 повідомляла обвинуваченого скільки їй років, а він розповідав скільки років йому, на час дій сексуального характеру йому виповнилось 17 років, а їй 12 років. У січні 2021 року він прийшов до ОСОБА_11 у кімнату, там окремо у кімнаті також спала семирічна сестра ОСОБА_11 . З ОСОБА_11 вони розмовляли та внаслідок спільної приязні відбувся сексуальний контакт у природній спосіб. Такі дії були одноразово. Наведене відбувалось за спільною згодою. Пізніше ОСОБА_11 з родиною переїхала в Черкаську область і подзвонила обвинуваченому тільки у березні 2021 року, щоб повідомити по свою вагітність. Дочка народилась восени 2021 року. Дитину він визнав. Зараз із потерпілою займаються вихованням дитини. Зі слів обвинуваченого, він займається випасанням корів та отримує по 250 гривень за один день випасання худоби. Гроші віддає на потреби дитини. Вказує, шо на час своїх злочинних дій не розумів, що статеві відносини з малолітньою, навіть за її згодою, є кримінально караними. Зараз злочинність діяння усвідомлює та утримується від таких дій. У скоєному кається. Просить не застосовувати покарання, пов`язане із ізоляцією від суспільства.
Показання обвинуваченого є послідовними, невимушеними. Запрощений до участі у справі психолог ОСОБА_9 сприяла в отриманні повних і достовірних показань, встановленню психологічного контакту та за наслідком допиту обвинуваченого вказала, шо поставлені йому питання відповідали рівню його розвитку та знань, відповіді були вільними, без тиску.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 визнає, що вчинене її сином діяння є, в тому числі, наслідком недоліків у вихованні. Також зазначає, що вчиненому сприяло недбале ставлення матері до ночівлі потерпілої в одному житлі з обвинуваченим. Зазначає, що її син цікавиться долею своєї дитини і опікується нею, може виправитись без ізоляції від суспільства. ОСОБА_7 розповіла, що ОСОБА_3 виховувався у сім`ї обома батьками, у навчанні відставав, більший контакт був налагоджений із матір`ю, чоловічих розмов про статеве виховання батько із сином не проводив. Наприкінці 2020 року ОСОБА_12 переїхав до свого діда та баби і проживав в АДРЕСА_3 . Співмешканець представника потерпілої ОСОБА_13 був дядьком для її сина і всі вони мешкали у свекра та свекрухи. Як зав`язались приязні відносини між її сином і малолітньою потерпілою вона не знає. У березні 2021 року подзвонив їй ОСОБА_12 і повідомив, що вона буде бабусею.
Інспектор ювенальної превенції сектору превенці Корюківського РП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_14 надав інформацію, що на обліку ОСОБА_3 не перебував.
Начальник служби у справах дітей Менської міської ради ОСОБА_15 інформувала суд, що малолітня ОСОБА_10 перебуває на обліку у службі як дитина, яка опинилась у складних життєвих обтавинах. В одному житлі проживає її матір, троє дітей матері, а також дочка, народжена малолітньою ОСОБА_10 . З ними проживає і ОСОБА_3 . Всі вони є отримувачами послуги соціального супроводу та постійно відвідуються фахівцями центру соціальних служб. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 мають низький рівень виховного потенціалу, потребують сторонньої допомоги і підтримки. Охоче йдуть на контакт з фахівцями центру, намагаються виконувати надані їм рекомендації, беруть участь у вихованні доньки, доглядають за дитиною, однак живуть за рахунок виплат державної соціальної допомоги. Сергій постійної роботи не має. Серед соціальних послуг, наданих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , начальник служби виокремлює: інформаційну та психологічну підтримку, навчання навичкам відповідального батьківства, планування сімейного бюджету. Щодо покарання винного начальник служби у справах дітей Менської міської ради покладається на розсуд суду
Крім визнання вини самим обвинуваченим, його винність за обсягом інкримінованого обвинувачення підтверджується даними, відображеними у письмових доказах та у показаннях потерпілої.
Суд згідно ч. 2 статті 23 КПК України прийняв як доказ показання малолітньої ОСОБА_16 , надані нею в порядку ч.1 ст. 225 КПК України, врахувавши, що наразі потерпіла здійснює догляд за новонародженою дитиною і її відлучення від дитини в іншу місцевість є неможливим. Суд в даному випадку керується інтересами малолітньої потерпілої.
Так, потерпіла ОСОБА_10 (аудіофайл) розповіла, що познайомив її з обвинуваченим восени 2020 року співмешканець її матері, який є дядьком обвинуваченого. ОСОБА_11 ночували у будинку діда і баби обвинуваченого. Наталія повідомляла обвинуваченого скільки їй років, а він розповідав скільки років йому. На час дій сексуального характеру йому виповнилось 17 років, а їй 12 років. У січні 2021 року, він прийшов до ОСОБА_11 у кімнату та внаслідок спільної приязні відбувся сексуальний контакт у природній спосіб. Такі дії були одноразово. Наведене відбувалось за спільною згодою. Пізніше у березні 2021 року ОСОБА_11 дізналась, що вагітна. Остання менструація була на початку січня 2021 року, сексуальний контакт відбувся у січні після менструації, а далі вона думала, що захворіла, а коли звернулась до гінеколога і пройшла УЗД їй повідомили, що вона вагітна.
Рапортом від 14.04.2021 зафіксовано прийняття звернення інформаційного характера акушера-гінеколога Куликівської ЦРЛ про те, що малолітня ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , поставлена на облік внаслідок вагітності. Станом на час проведення УЗД термін вагітності 17 тижнів.
Актом обстеження умов проживання, складеним членами комісії: начальником служби у справах дітей ОСОБА_17 , фахівцем із соціальної роботи ОСОБА_18 , депутатом сільської ради ОСОБА_19 , доводиться, що ОСОБА_3 на час складення акту 29.09.2021 проживав у сім`ї своїх батьків: ОСОБА_7 , ОСОБА_20 . Крім ОСОБА_12 , батьки виховували ще інших дітей: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Діти не мають окремо влаштованих спальних місць.
За актами центру соціальних служб Куликівської селищної ради № 113 від 30.04.2021 встановено, що у 2021 році у с. Вихвостів стали проживати ОСОБА_6 із співмешканцем ОСОБА_25 . У родині виховувались четверо дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Із цією родиною також проживали батьки співмешканця: ОСОБА_29 , 08.01.1948 рн., ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , а також племінник співмещканця ОСОБА_3 . Родина ОСОБА_6 перебувала на обліку в соціальній службі як така, що опинилась в складних життєвих обставинах за попереднім місцем проживання через відсутність житла.
Законнний представник ОСОБА_10 - ОСОБА_6 підтвердила, що разом із своїм колишнім співмешканцем познайомила свою малолітню дочку з його племінником ОСОБА_12 . Вона бачила їх зацікавлені один в одному погляди, проте не могла припустити про можливість статевих відносин між ними. Розповіла, що проживати у будинку свого діда і баби ОСОБА_12 став після того як ОСОБА_6 та її співмешканець ОСОБА_25 знайшли будинок і ночували окремо. Стверджує, що в іншому будинку ОСОБА_12 ночував у кімнаті із дідом та бабою, а у другій кімнаті цього будинку спали діти ОСОБА_6 , серед яких була і ОСОБА_10 . Новина про вагітність ОСОБА_11 була для матері дивиною, вона таких наслідків не припускала. Пропонувала зробити аборт, але ОСОБА_12 відмовив їх. Зараз ОСОБА_12 проживає з ними. Спільно з її дочкою виховує новонароджену ОСОБА_31 . Зі слів ОСОБА_13 , вона слідкує за тим, щоб статеві відносини між обвинуваченим і потерпілою не повторилися у період її малолітнього та неповнолітнього віку. Просить суворо не карати обвинуваченого. Вважає, що він має працювати та утримувати свою дитину, тому покарання, на її думку, слід обрати не пов`язане з позбавленням волі.
17.10.2021 року у обвинуваченого і малолітньої потерплої народилась дочка ОСОБА_4 . Походження дитини від нього, як батька, ОСОБА_3 беззаперечно визнається.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 408 від 16.09.2021 ОСОБА_3 за своїм психічним, станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати по них правильні свідчення. Крім того, експертом виявлено факти, які встановлені під час тестування ОСОБА_3 . А саме: психічні розлади у формі інфантильного розладу особистості. У підекспертного у важких матеріально-побутових та морально-психологічних умовах сімейного виховання, пов`язаного з багатодітністю у родині стали формуватися легкі когнітивні, емоційно-лабільні та поведінкові розлади, які супроводжувалися деліквенною поведінкою. При психіатричному обстеженні у підекспертного виявлено обмежений словниковий запас, кругозір, низький рівень знань та уявлень, конкретне, примітивне та поверхове мислення, а також недостатність критики. Але вищезазначені риси психіки підекспертного виражені не так значно, не виходять за межі його характерологічних особливостей, які обумовлені переважно недостатністю повноцінного батьківського виховання, не супроводжуються будь-якою активною психопатологічною симптоматикою і тим самим не сягають такого ступеня і глибини, щоб впливати на мотивацію поведінки підекспертного під час кримінального правопорушення.
Обсяг досліджених доказів та їх сукупність доводять, що умисні дії ОСОБА_32 , тобто дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням, із використанням геніталій, у тіло ОСОБА_10 , як особи, яка не досягла чотирнадцяти років (згвалтування), незалежно від її добровільної згоди, вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 152 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання винному, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого діяння, зокрема, належність до особливо тяжких злочинів; сукупність всіх важливих обставин провадження; наслідки, що настали; особу винного: його вік, сімейний стан, умови життя і виховання, які створені у його сім`ї та сім`ї потерпілої, стан здоров`я, матеріальний стан, рівень розвитку та набутих життєвих навичок і знань; інформацію, надану ювенальною превенцією та службою у справах дітей, висновок-звіт органу пробації; безпосередню інформацію отриману під час судового розгляду щодо статевого виховання винного; відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також відомостей про притягнення протягом останнього року ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, відсутність попередніх судимостей.
Суд вважає доведеною у судовому засіданні вказану в обвинувальному акті таку пом`якшуючу покарання обставину як щире каяття. Оцінюючи ставлення винного до вчиненого ним злочину, суд враховує, що він визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає послабити негативні наслідки ситуації, що склалася, приймаючи участь у вихованні їх спільної дочки, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Крім того, беззаперечною обставиною, яка пом'якшує покарання винному, є визначена у пункті 3 ч.1 ст. 66 КК України обставина - вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
При аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, зазначеної у санкції статті, можливе у випадку, коли встановлені по справі обставини, які пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно несправедливим.

Наведені судом пом"якшуючі покарання обставини, а також аналіз поданої органом пробації інформації щодо низького рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та низького ступеня небезпеки винного для суспільства, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого діяння і небезпеку винного, тому при відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про доцільність та ефективність призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 152 КК України при застосуванні ч.1 ст. 69 КК України, визначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Таке покарання відповідає принципам законності, обгрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд керується практикою Європейського суду (рішення у справі «Тайрер проти Великої Британії»), за якою покарання не має принижувати винного, навіть у власних очах.
Крім того, відповідно до п.5.1 «Пекінських правил» реакція на дії неповнолітніх має грунтуватися на врахуванні не лише тяжкості правопорушення, а й особливостей їх особистості. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Зважаючи, що мотивація злочинної діяльності виникла через упущення у статевому вихованні, а вибір лінії поведінки стався внаслідок помилкового трактування таких понять як дорослість і статева зрілість, приймаючи до уваги поведінку після вчинення злочину: утримання від подальших сексуальних контактів з малолітньою, прагнення навчитись відповідальному батьківству і прийняття активної участі у житті і вихованні своєї дочки, суд вважає, що виправлення винного можливо розпочати без ізоляції від суспільства в умовах контролю за його поведінкою з боку органу пробації при застосуванні статтей 75,104 КК України, з покладеенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України. Судом приймається до уваги, в тому числі, висновок-звіт, викладений у досудовій доповіді органу пробації про те, що рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення низький, а доступні пробаційні програми та соціально-виховні заходи сприятимуть формуванню у винного правослухняної поведінки. Однак, навіть при застосуванні ст. 75,104 КК України резолютивна частина вироку передбачає рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
У даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався, клопотань про його обрання від учасників не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75, ст. 104 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки, з покладенням відповідно до пп.1-2 ч.1 ст. 76, пп.3-4 ч.3 ст. 76 КК України таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
У відповідності до вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України включити інформацію про ОСОБА_3 як засудженого за скоєння кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Речові докази: диск з фіксацією допиту слідчим суддею малолітньої ОСОБА_33 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити потерпілій, її законному представнику, вручити захиснику та законному представнику обвинуваченого.
На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,
Суддя ОСОБА_1