Справа № 638/4713/22
Провадження № 1-в/638/397/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду заяву засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якому просить зарахувати у строк відбування покарання у відповідності до ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення за період з 07.04.2021 року до 16.06.2022 року з розрахунку день за два.

Засуджений просив справу розглянути без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали особової справи засудженого, оцінивши докази кожний окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції, що діяла до 26.11.2015) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VІІІ, який набрав чинності 24.12.2015 року до частини 5 ст.72 КК України було внесено зміни.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017р.) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17), положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону№838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону№2046-VIII).
Разом із цим, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 17.09.2020 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1700 гривень, який виконувати самостійно. Строк відбування покарання обчислювати з момента набрання вироком чинності.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.12.2020 року зазначений вирок змінено в частині призначеного покарання. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 26.03.2020 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, вважати ОСОБА_3 остаточно засудженим до покарання у виді 3 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
Вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 13.10.2020 року ОСОБА_3 засуджено за ст.395 КК України до 4 місяців арешту.
Вироком Харківського апеляційного суду від 25.01.2022 року зазначений вирок в частині призначеного покарання скасовано. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Зараховано в строк покарання частину відбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 17.09.2020 року. В решті вирок суду залишено без змін.
Також вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 14.06.2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць Строк відбування покарання рахувати з дня оголошення вироку. Зараховано у строк відбування покарання відбуття їм покарання та його перебування під вартою за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 17.09.2020 року з 7.04.2021 року по день постановлення даного вироку суду.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.06.2022 року вирок Ленінського районного суду від 14.06.2021 року залишено без змін.
Також з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 29.04.2021 року за поданням начальника Харківського слідчого ізолятору вирішено питання, пов`язаного із порядком виконання вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 17.09.2020 року в частині початку строку відбування покарання. Строк відбування покарання ОСОБА_3 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання з 07.04.2021 року.
Зі змісту зазначеної ухвали вбачається, що ОСОБА_3 було затримано 07.04.2021 року на виконання вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 17.09.2020 року.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 08.04.2021 року, з 15.02.2022 року - в умовах ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 було затримано 07.04.2021 року на виконання вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 17.09.2020 року, засуджений не є особою, яка була попередньо ув`язненою у розумінні вимог ЗУ «Про попереднє ув`язнення», а отже суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали проголошено 14.09.2022 року о 14:30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1