Справа 688/2645/21
№ 1-кп/688/26/22
Вирок
Іменем України
09 червня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000565 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єлець Ліпецької області російської федерації, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неодноразово судимого, востаннє вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, маючи невідбуте покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 15.07.2021 року, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 02 серпня 2021 року близько 16:30 год., ОСОБА_4 зайшов до літньої кухні, що розташована на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , до своєї знайомої ОСОБА_6 , де на тумбочці побачив мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J105H/DS» у силіконовому чохлі-бампері, який вирішив викрасти.

Для цього, ОСОБА_4 під надуманим приводом зустрітися з ОСОБА_7 - співмешканцем потерпілої ОСОБА_6 , попросив останню його покликати, на що потерпіла погодилася і вийшла з приміщення літньої кухні та пішла в сторону будинку. У той час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно з тумбочки літньої кухні таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J105H/DS» з оперативною пам`яттю 768 mb, внутрішньою пам`яттю 8 gb, вартістю 570 грн., у силіконовому чохлі-бампері чорного кольору вартістю 70 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 50 грн., на рахунку якої грошові кошти були відсутні. Після чого ОСОБА_4 покинув територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Всього ОСОБА_4 викрав майно потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 690 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України не визнав. Суду дав показання, що на початку серпня 2021 року на велосипеді приїхав до співмешканця потерпілої ОСОБА_6 Альберта, щоб той допоміг викосити траву. З літньої кухні вийшла потерпіла, яка була в нетверезому стані та повідомила, що співмешканця немає, він до кухні не заходив і вона провела його до хвіртки. Відійшовши від хвіртки декілька кроків, за 4-5 м від воріт потерпілої в траві побачив мобільний сенсорний телефон золотистого кольору «Samsung» в чорному чохлі у вимкнутому стані, взяв його собі, вдома поставив на зарядку, але він так і не вмикався. Думав, що телефон хтось загубив з перехожих, у потерпілої ніколи не бачив такого телефону. Наступного дня запропонував цей телефон для ОСОБА_8 , він погодився заплатити за нього 200 грн. Через 4 дні прийшли потерпіла з ОСОБА_9 і запитали у нього чи не брав він телефон. Він повідомив їм, що мобільний телефон не брав, а знайшов і повернув потерпілій сім-картку «Київстар», повідомив, що телефон у ОСОБА_8 . Наступного дня разом з ОСОБА_9 пішли до ОСОБА_8 , який не зміг віддати телефон, бо він здав його у ремонт ОСОБА_10 .

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Незважаючи на показання обвинуваченого, не визнання ним вини, його винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду дав показання, що він був запрошений працівниками поліції як понятий та брав участь під час огляду будинковолодіння ОСОБА_6 та під час проведення з нею слідчого експерименту влітку 2021 року. Чув, як ОСОБА_6 пояснювала поліції, що ОСОБА_12 на прізвисько «циган», коли вона була у дворі, забрав її мобільний сенсорний телефон, який знаходився на столі в літній кухні. Бачив, як ОСОБА_6 показувала поліції місце, де був мобільний телефон при вході в літню кухню, з правого боку. ОСОБА_6 говорила впевнено та чітко, була без ознак алкогольного сп?яніння. Проводилась фотозйомка;
- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що влітку 2021 року вона брала участь як понята під час слідчих дій з ОСОБА_6 . Слідчі дії тривали декілька годин. Чула, як ОСОБА_6 пояснювала поліції, що її мобільний телефон лежав на тумбі в кухні, а коли повернулась, то телефону не було, що його забрав ОСОБА_14 . Потерпіла була твереза, говорила і показувала впевнено. Також повідомила, що перед її викликом до суду до неї в магазин, де вона працює приходила співмешканка ОСОБА_15 та просила її дати в суді показання, що потерпіла ОСОБА_6 під час слідчих дій була в нетверезому стані;
- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що влітку 2021 року був понятим під час впізнання жінкою належного їй мобільного телефону. Показав, що жінка відразу серед 4-х телефонів впізнала свій, вказавши на нього рукою. Це був сенсорний телефон невеликий, світлого кольору, без чохла, б/в. При цьому потерпіла була твереза та, оглянувши корпус, впевнено заявила, що це її телефон;
- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що в серпні 2021 року Кондарев запропонував йому придбати мобільний сенсорний телефон «Samsung», який не працював. Кондарев не повідомляв йому де він його взяв. Він взяв цей телефон і віддав ОСОБА_18 , для ремонту. Кондареву дав за телефон 200 грн. Колір телефону не пам?ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_20 запропонував йому придбати мобільний сенсорний телефон «Samsung» невеликого розміру, золотистого відтінку з непрацюючим екраном. Він погодився за умови, що занесе на ремонт. Через 2 тижні він видав вказаний мобільний телефон працівникам поліції, в ремонт його не здавав;
- даними витягу з ЄРДР, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, заяви про залучення до провадження як потерпілого від 11.08.2021, з яких слідує, що 11.08.2021 ОСОБА_6 звернулася до Шепетівського ВП із заявою про те, що крадіжку її мобільного телефону вчинив її знайомий ОСОБА_12 , перебуваючи поряд з приміщенням літньої кухні, де перебував її телефон та за її заявою внесені відомості про кримінальне правопорушення, вона набула статусу потерпілої;

- даними заяви ОСОБА_6 від 11.08.2021, в якій вона власноручно надала письмовий дозвіл на проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_2 ;

- даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 11.08.2021, згідно якого зафіксовано місце вчинення крадіжки літня кухня по АДРЕСА_2 ; зафіксовано вхід до домоволодіння, подвір?я, літня кухня зсередини та стіл, на якому знаходився мобільний телефон потерпілої;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 з фото-таблицями до нього від 12.08.2021, згідно якого потерпіла в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_21 вказала на місце, де знаходився ОСОБА_12 , коли вона пішла в сторону будинку шукати співмешканця, а саме біля порогу в літню кухню; рукою показала місце, де знаходився належний їй мобільний телефон «Samsung», який зник після того, як до неї заходив Кондарев, а саме стіл в літній кухні, який знаходиться з правого боку від вхідних дверей; показала, що з місця на подвір?ї, де вона кликала співмешканця, проглядається вхід на територію будинковолодіння, і в той час ніхто, крім ОСОБА_15 , не заходив;

- даними заяви ОСОБА_6 від 12.08.2021, в якій вона власноручно зазначила, що добровільно видає працівникам поліції сім-карту «Київстар», яку їй приніс ОСОБА_12 наступного дня після крадіжки телефона, а також пластикову картку від неї;

- даними протоколу огляду речових доказів з фото-таблицею від 12.08.2021, відповідно до якого оглянуто сім-карту «Київстар», яку видала потерпіла 12.08.2021, яку викрав та наступного дня повернув їй ОСОБА_12 . Номер сім-карти співпадає з номером, який міститься на пластиковій картці від неї, яку у себе зберігала потерпіла та видала працівникам поліції;

- даними заяви ОСОБА_19 від 12.08.2021, згідно якої він видав працівникам поліції мобільний телефон «Samsung», який йому дав ОСОБА_20 ;

- даними протоколу огляду речових доказів з фото-таблицею від 12.08.2021, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон «Samsung» бежевого кольору, виданий ОСОБА_19 , а також силіконовий чохол-бампер чорного кольору до нього. Сім-карта відсутня, на задній панелі корпусу наявні відповідні маркувальні позначення, телефон і чохол мають потертості корпусу. Інших пошкоджень візуально не виявлено;

- даними висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/123-21/6367 ТВ від 18.08.2021, з якого слідує, що ринкова вартість б/у мобільного телефону марки «Samsung» моделі SM-J105H/DS, з IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 з серійним номером НОМЕР_3 з оперативною пам`яттю 768 мв, внутрішньою пам`яттю 8 gb станом на 02.08.2021 могла становити 570 грн.;

- показаннями експерта ОСОБА_22 , який у судовому засіданні підтримав свій висновок від 18.08.2021 та роз`яснив, що ринкова вартість мобільного телефону визначається за умови його працездатності. Мобільний телефон марки «Samsung» був у цілісному стані, візуальних ознак несправностей не мав. Підстав вважати його непрацездатним, не було. При поверхневому огляді об`єкта дослідження були виявлені маркувальні позначення у вигляді заводських наклейок із позначеннями визначальних характеристик мобільного телефону, таких як: марка, модель, ІМЕІ та серійний номер. Виходячи з цього, підстав вважати виріб неоригінальним та контрафактним у експерта не було.

Враховуючи те, що судова товарознавча експертиза проводилася кваліфікованим фахівцем в цій галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

Після проведення вказаної експертизи мобільний телефон був переданий на зберігання потерпілій, яка не повідомляла орган досудового розслідування про непрацездатність телефону. Такі показання потерпіла надала лише під час судового розгляду, зазначивши, що станом на 02.08.2021 телефон працював і вона ним користувалася.

Враховуючи вищевикладене і те, що з часу події сплинув тривалий час, а речовий доказ знаходився у потерпілої, що не виключає можливість втрати ним працездатності, суд відмовив стороні захисту в клопотанні про призначення експертизи комп`ютерно-технічного стану мобільного телефону.

- даними протоколу пред?явлення речей для впізнання з фото-таблицями від 20.08.2021, з якого слідує, що потерпіла ОСОБА_6 серед 4-х пред?явлених ззовні схожих мобільних телефонів марки «Samsung» впізнала належний їй телефон під № НОМЕР_4 , яким виявився мобільний телефон виданий ОСОБА_19 , якому його дав ОСОБА_20 , а той в свою чергу придбав його у ОСОБА_23 за 200 гривень. При цьому, потерпіла вказала, що впізнала свій телефон за кольором, потертостями корпусу та будь-яких зауважень до протоколу він неї не надходило;

- даними заяви потерпілої ОСОБА_6 від 20.08.2021, де вона власноручно зазначила, що отримала на відповідальне зберігання належний їй мобільний телефон марки «Samsung», з сім-картою «Київстар» та силіконовий чохол. При цьому, потерпіла у заяві не вказувала про наявність механічних пошкоджень телефону, його непрацездатність або те, що вказаний телефон їй не належить. Більше того, протягом досудового розслідування потерпіла не зверталася з такими заявами та не повернула мобільний телефон із вказівкою про помилкове його впізнання;

- даними довідок ФОП ОСОБА_24 про те, що вартість силіконового чохла-бампера чорного кольору до мобільного телефону марки «Samsung» моделі «SM-J105H/DS» станом на 02.08.2021 становила 70 грн, сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - 50 грн.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником суду не надано.

Допитана потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду змінювала свої показання, намагаючись ввести суд в оману.
Так, під час допиту 20.09.2021 потерпіла ОСОБА_6 показала, що 02.08.2021 робила закрутки в літній кухні. В цей день вона дзвонила до сусідки, щоб взнати рецепт, а вона не відповідала. Через це посварилася зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , бо він не хотів йти до сусідки за рецептом. Була нетвереза та зі злості кинула мобільний телефон у траву в дворі біля гаража і повернулася до кухні. Коли загавкала собака, вона виглянула і побачила ОСОБА_25 , який шукав ОСОБА_9 . Поки вона кликала ОСОБА_9 , ОСОБА_25 чекав у дворі, в літню кухню він не заходив, стояв біля порога. Оскільки співмешканця не було, ОСОБА_25 пішов. Спочатку вона не виявила відсутність телефону, а коли захотіла зателефонувати, то телефону не знайшла. Зранку подзвонила на свій номер, телефон був виключений, тоді зрозуміла, що ОСОБА_25 забрав телефон, бо тільки він був у дворі, а телефон був працюючий та заряджений. Наступного дня разом з ОСОБА_9 пішли до Кондарева, спочатку він сказав, що не брав телефон, а коли вона пригрозила, що розповість про це співмешканці, то він сказав, що її телефон у ОСОБА_26 і що він його поверне, що телефон він знайшов у траві за воротами. Але за ворота вона телефон не кидала, ворота високі, вона би не докинула, кидала телефон вниз, в траву. Кондарев повернув їй сім-карту та пообіцяв повернути телефон. Оскільки протягом тривалого часу Кондарев телефон не повертав, вона звернулася до поліції. Оскільки співмешканка ОСОБА_25 купила їй новий мобільний телефон та обіцяла віддати його, вона писала заяву про відмову від претензій до Кондарева, їй стало його шкода. Телефон, який їй повернула поліція їй не належить, не та модель і не той колір, екран побитий, не працює, не така наліпка на корпусі, в неї телефон працював до події, лише чохол їй належить. Про вказане вона поліцію не повідомляла. Коли писала заяву до поліції 11.08.2021, то була в нетверезому стані.
12.10.2021 потерпіла ОСОБА_6 показала, що приходила до Кондарева за своїм телефоном двічі, наступного дня після зникнення телефону, була в нетверезому стані, Кондарев сказав, що телефон не брав. В другий раз ОСОБА_25 в присутності співмешканки ОСОБА_27 сказав, що знайшов телефон за брамою на вулиці, повернув їй сім-карту. Ствердила, що кинула мобільний телефон за металеві ворота на вулицю, де його міг знайти обвинувачений. Телефон в літній кухні не перебував. Телефон, який їй повернули не її, у неї був бежевого кольору, а повернули золотистого кольору. У дні проведення огляду та слідчого експерименту була в нетверезому стані, забула як насправді мали місце події. Коли впізнавала телефон, була твереза.
Суд відхиляє показання потерпілої про те, що мобільний телефон не знаходився на столі в літній кухні, а був кинутий нею за ворота і його міг знайти Кондарев, оскільки такі показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , у яких відсутні підстави обмовляти обвинуваченого та які попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, під присягою дали суду послідовні показання, що під час слідчого експерименту з потерпілою, остання впевнено продемонструвала місце знаходження мобільного телефону на час приходу ОСОБА_25 стіл в літній кухні, при цьому у нетверезому стані ОСОБА_6 не перебувала;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 з фото-таблицями від 12.08.2021, де на фотознімках зображена ОСОБА_6 , яка рукою вказує місце знаходження мобільного телефону на час приходу ОСОБА_4 стіл в літній кухні.

Суд також відхиляє показання потерпілої щодо того, що мобільний телефон, який вона впізнала під час впізнання, їй не належить, оскільки вони спростовуються даними протоколу пред?явлення речей для впізнання з фото-таблицями від 20.08.2021, показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що потерпіла відразу впізнала свій мобільний телефон та була впевнена у цьому. Потерпіла не зверталася до слідчого із заявами про помилковість впізнання та будь-які зауваження щодо проведення впізнання не висловлювала. Саме щодо мобільного телефону, який впізнала потерпіла, проводилася судова товарознавча експертиза у справі.

Суд відхиляє показання потерпілої про те, що в день впізнання телефону вона написала заяву про відсутність претензій до обвинуваченого та просила закрити справу, оскільки такі показання суперечать її повідомленню слідчому про те, що ОСОБА_4 вчиняє щодо неї тиск, просить забрати заяву про крадіжку, змінити показання на досудовому розслідуванні та повідомити, що телефон вона ніби-то кинула в траву та не могла його знайти, так як перебувала у стані алкогольного сп?яніння та згодом забула про це. Вказана заява потерпілої стала однією з підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою. Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких заяв потерпілої про відсутність претензій до обвинуваченого.

Надані потерпілою показання, які нею змінювалися під час судового розгляду, з огляду на повідомлення про те, що вона відмовлялася від претензій до обвинуваченого, оскільки їй пообіцяли новий телефон, суд оцінює критично, як такі, що надані суду з метою покращити становище обвинуваченого.

Допитаний свідок захисту ОСОБА_28 суду показала, що близько 6-ти років проживає однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 . На початку серпня 2021 року до них прийшла ОСОБА_29 в нетверезому стані та повідомила, що у неї пропав телефон і що вона підозрює ОСОБА_25 . Через півтора тижня вона знову прийшла до них і повідомила, що згадала, як посварилася з співмешканцем ОСОБА_9 та швирнула телефон за ворота. Кондарев повідомив їй, що знайшов мобільний телефон на вулиці напроти будинку потерпілої та віддав його ОСОБА_8 , потерпілій повернув сім-карту. Потім він не міг забрати телефон у Корягіна, тому потерпіла звернулася до поліції.

З огляду на повідомлення свідка ОСОБА_21 , оцінку якому має дати сторона обвинувачення, про те, що ОСОБА_28 , яка тривалий час проживає разом з обвинуваченим, закликала її повідомити суд про те, що потерпіла під час слідчих дій перебувала у нетверезому стані, надані показання свідка ОСОБА_28 суд оцінює критично та відхиляє.

Вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України до наданих сторонами доказів, Верховний Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Суд звертає увагу на те, що кримінальне процесуальне законодавство містить критерії, за якими порушення встановленого КПК України порядку проведення окремих процесуальних дій є істотним і призводить до визнання доказів недопустимими (частини 2 та 3 ст. 87 КПК). Перелік діянь, які передбачені у ст. 87 КПК, як підстави для визнання фактичних даних недопустимими як докази, не є вичерпним і становить собою порушення фундаментальних гарантій, що дає певний орієнтир для визначення змісту поняття «істотне порушення» у випадках, які не підпадають під цей перелік. До таких, наприклад, можна віднести порушення вимог ч. 7 ст. 223 КПК України про обов`язкове запрошення понятих при проведенні визначених законом слідчих дій. У кожному конкретному випадку суд, оцінюючи допустимість того чи іншого доказу, повинен враховувати істотність допущених порушень кримінального процесуального закону та важливість кожного доказу для встановлення обставин кримінального провадження. Тому кожний доказ повинен оцінюватися автономно, оскільки його безумовне виключення може призвести до негативних наслідків, що виражатимуться в ухваленні незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.

Клопотання захисника про визнання протоколів огляду місця події та слідчого експерименту недопустимими доказами, оскільки вони проведені в один день, а оформлені різними датами, не містить жодного посилання на обставини, які необхідно встановити для застосування ч. 1 ст. 87 КПК України. За відсутності такого обґрунтування, посилання у цьому випадку на ст. 87 КПК України для визнання доказу недопустимим, є непереконливим.

У суду немає підстав вважати, що слідчий експеримент з потерпілою проведений з істотним порушенням КПК України, оскільки допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 підтвердили, що протягом декількох годин брали участь як поняті та спостерігали, як потерпіла детально відтворює події, коли у неї був викрадений телефон, вказуючи на причетність ОСОБА_4 . При цьому, проводилася фотозйомка з їх участю. Технічна помилка у даті проведення огляду місця події в даному конкретному випадку не є суттєвим порушенням процесуального закону, оскільки достовірність проведення вказаної слідчої дії було підтверджено шляхом допиту у судовому засіданні понятих та самої потерпілої, яка надавала письмовий дозвіл на це. Суд зазначає, що самі по собі неточності у даті складання протоколу огляду місця події не дають підстав для визнання цього доказу недопустимим.

З огляду на вищевикладене, відхилення показань потерпілої під час судового розгляду, суд відхиляє показання обвинуваченого про те, що він знайшов мобільний телефон на вулиці та не знав, що він належить потерпілій та розцінює їх як спосіб уникнути кримінальної відповідальності.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом та дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

4. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше неонаразово судимий за злочини проти власності, востаннє вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців, злочин вчинив під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно з досудовою доповіддю про обвинуваченого від 08.10.2021 ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як високі та середні відповідно. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів.

5. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним нетяжким, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обтяжуючої обставини.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи, спосіб вчинення злочину, розмір викраденого, особу обвинуваченого, його попередню поведінку, який належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, відсутність щирого каяття, рецидив злочинів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі в середніх розмірах, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, є адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 71 КК України ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання у виді обмеження волі більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази слід скасувати.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були підставою для обрання та продовження строку тримання під вартою, на підставі ч. 1 ст. 115 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 4 років 6 місяців.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25.08.2021 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 25.08.2021 до 09.06.2022, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J105H/DS», силіконовий чохол-бампер чорного кольору, сім-карту оператора мобільного зв?язку «Київстар» з номером НОМЕР_5 та пластикову картку від неї повернути потерпілій, скасувавши арешт на них, накладений ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 13.08.2021.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи у сумі 1029 грн 72 коп. у дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_30