1Справа № 335/4085/22 1-кс/335/2187/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 20.04.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 20.04.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, зазначивши наступне.
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу рибоохоронного патруля №1 Азовського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства України, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання Російською Федерацією території м. Бердянська та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади Російської федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та м. Бердянська системи органів державної влади Російської Федерації, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно з кінця лютого 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе) і до теперішнього часу, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою РФ, виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації РФ. Так, після початку військової агресії Російської Федерації проти України 24.02.2022, приблизно 27.02.2022 окупаційні війська РФ зайшли до м. Бердянська, Запорізької обл. та в подальшому на території м. Бердянська та інших населених пунктів Запорізької обл. було незаконно сформовано органи окупаційної адміністрації РФ, а також інші органи влади, у т.ч. правоохоронні. Наприкінці лютого 2022 року, але не раніше 24.02.2022, ОСОБА_4 прийняв пропозицiю невстановлених досудовим розслiдуванням осiб, iз числа представникiв окупацiйної влади Бердянського р-ну Запорізької обл., та добровiльно зайняв посаду у незаконному силовому органi, створеному представниками держави-агресора на територiї тимчасово окупованого ними м. Бердянськ, Запорiзької обл., усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Так, ОСОБА_4 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації РФ, у новоствореному незаконному органі в якості працівника "отдела охраны окружающей среды и природных ресурсов администрации Бердянска" (мова оригіналу), при цьому, останній здійснював чергування у вказаному органі, а також контроль за використанням особами, які здійснюють видобування водних біоресурсів, знарядь лову, контроль за виловом, а також їх передачу на пункт прийому в інтересах окупаційної влади, у сукупності своїми діями завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Так, 26.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

З метою забезпечення подальшої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно зазначене у клопотанні, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , у зв`язку з чим слідчий звернулася з клопотанням про накладення арешту.
Слідчий клопотання підтримала, про що надала відповідну заяву.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжя) здійснюються досудове розслідування кримінального провадження № 0000017 від 20.04.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (виділення матеріалів досудового розслідування).

26.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Відповідно до інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області за підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано право власності на автомобіль Chery Tiggo 2350, д.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватній спільній частковій власності із часткою 1/2, перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 , а також у приватній власності перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
При цьому, відповідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів, що накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить у подальшому конфіскацію майна, як виду покарання, оскільки санкція ч. 2 ст. 111 КК України, передбачає покарання з конфіскацією майна.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжя), підлягає задоволенню, оскільки наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ст.ст. 170, 173 КПК України, та зазначене у клопотанні майно належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на:
- автомобіль Chery Tiggo 2350, д.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;
- квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (1/2 частина);
- квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, власником яких є підозрюваний ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1