ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3545/21

Провадження № 11-кп/4820/587/22

Колегія суддів судової палати Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

її захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цим вироком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, працюючу схемницею у ТОВ «Преттль-Кабель Україна», раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов потерпілої цивільного позивача ОСОБА_9 до обвинуваченої цивільного відповідача ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог цивільного позову ОСОБА_9 відмовлено.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_6 07 травня 2021 року близько 12 години 32 хвилин, знаходячись поблизу домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин із ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків з метою спричинення тілесних ушкоджень та свідомо бажаючи їх настання, умисно відштовхнула останню обома руками, при цьому схопивши та стиснувши пальцями лівої руки ліве передпліччя потерпілої, після чого схопивши обома руками праву руку потерпілої, в області передпліччя, спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді двох синяків овальної форми на передній та задній поверхні верхньої третини правого передпліччя, та одного синця на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої дії ОСОБА_6 умисно нанесла ОСОБА_9 один удар основою долоні правої руки в область грудини зліва, та один удар кулаком правої руки в область задньо-внутрішньої поверхні лівого передпліччя в середній третині, в результаті чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синяка в області тіла грудини з розповсюдженням на верхньо- внутрішній квадрант лівої молочної залози, синяка на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначеними умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити в зв`язку з відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.

Вважає, що при ухваленні вироку суд послався на недопустимий доказ, що суперечить вимогам ст.86 КПК України, оскільки даний доказ DVD- диск ( наданий потерпілою) не був відкритий, в порядку ст.290 КПК України, стороні захисту.

В матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували факт відкриття вказаного доказу стороні захисту.

Крім того, суд послався на показання свідка ОСОБА_10 , які не можуть бути доказом її вини, оскільки, під час слідчого експерименту, було встановлено, що ОСОБА_10 не могла бути свідком події. Потерпіла ОСОБА_9 своїми показаннями підтвердила даний факт, так як стверджувала в судовому засіданні, що почала кликати ОСОБА_10 після отримання ударів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, так як вважають вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, за який її засуджено, та кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 125 КК України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, в частині недопустимості доказів, а саме відеозапису, який надала потерпіла, оскільки такий не був відкритий в порядку ст.290 КПК України та пояснень свідка ОСОБА_10 , яка не могла бути очевидцем події, тому є підстави вважати, що відсутні беззаперечні докази її винуватості у вчиненні інкримінованого проступку, колегією суддів відхиляються.

Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались апеляційним судом та спростовані наступним.

Судом першої інстанції показання потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , були визнані як належні докази, так як вони підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 .

Крім того, досліджений DVD-диск із відеозаписом за 07 травня 2021 року з камери відеоспостереження будинку потерпілої ОСОБА_9 , який вона надала, в судовому засіданні, відповідно до п.2 ч.1 ст.56, ч.3 ст.93 КПК України, і який був з дотриманням вимог ст.290 КПК України відкритий сторонам кримінального провадження, визнаний судом належним та допустимим доказам, з чим погоджується колегія суддів, який в сукупності з іншими доказами підтверджує вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального проступку.

Так потерпіла ОСОБА_9 , в суді першої інстанції, показала, що в день події перебувала поряд із власним господарством на земельній ділянці, яка перебуває у спільному користуванні із сім`єю ОСОБА_11 . Коли прибирала біля власної огорожі, до неї прибігла ОСОБА_6 , та почала кричати, виривала у неї дріт, сильно взяла руками за руки, відкинула її руки від стовпчика, та намагалася вирвати з землі. В подальшому ОСОБА_6 ще вдарила її рукою по руці і у груди. Під час конфлікту вона покликала сусідку ОСОБА_12 на допомогу. ОСОБА_6 пішла на власне господарство і конфлікт було припинено. Внаслідок дій ОСОБА_6 їй були спричинені тілесні ушкодження, вона зверталася за медичною допомогою.
Свідок ОСОБА_10 підтвердила показання потерпілої ОСОБА_9 та показала, що в день події вона перебувала вдома і почула, як її кликала сусідка ОСОБА_9 . Коли прибігла до земельної ділянки ОСОБА_9 , то побачила, що ОСОБА_6 сперечалася із ОСОБА_9 , в ході чого відштовхувала руки ОСОБА_9 від стовпчика, а згодом вдарила рукою в область грудей потерпілої. Вона почала кричати, щоб ОСОБА_9 втікала, і остання пішла на своє господарство. Після події вона зайшла на подвір`я до потерпілої та бачила почервоніння на руках та грудях, ОСОБА_9 була бліда та схвильована..
За показаннями свідка ОСОБА_13 в суді першої інстанції у встановлений день, час та місці він бачив, що між його дружиною ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 відбувся конфлікт, але факту нанесення тілесних ушкоджень не бачив.
Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, підтверджується даними:
-протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07 травня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , того ж дня о 16 год. 00 хв., звернулася до поліції із заявою про те, що 07 травня 2021 року близько 12 год. 32 хв. у с.Довжок Кам`янець-Подільського району ОСОБА_6 спричинила їй тілесні ушкодження;
-протоколу від 13 травня 2021 року проведення слідчого експерименту, відеозапису проведення слідчої дії, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_10 розповіла та продемонструвала, як ОСОБА_6 нанесла удари потерпілій ОСОБА_9 (т.2, а.м.к.п.43-46);
-протоколу від 13 травня 2021 року проведення слідчого експерименту, відеозапису проведеної слідчої дії, з яких слідує, що потерпіла ОСОБА_9 розповіла та продемонструвала як ОСОБА_6 спричинила їй тілесні ушкодження (т.2, а.м.к.п.47-49);
-протоколу від 27 квітня 2022 року проведення слідчого експерименту, відеозапису проведення слідчої дії, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_10 , на місці події, відтворила та продемонструвала, яким саме чином вона добігла до місця події, з якого місця спостерігала за конфліктом, а також продемонструвала, як ОСОБА_6 нанесла удари потерпілій ОСОБА_9 .
Такий слідчий експеримент підтверджується відеозаписом DVD-диску із відеозаписом за 07 травня 2021 року з камери відеоспостереження будинку потерпілої ОСОБА_9 .
Із даних висновку №125 від 11 травня 2021 року судово-медичної експертизи слідує, що саме, під час конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , 07 травня 2021 року, ОСОБА_9 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді, синяка в області тіла грудини з розповсюдженням на верхньо- внутрішній квадрант лівої молочної залози (1), синяка на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині (1), які могли утворитися від ударів тупими твердими предметами, можливо кулаком; у вигляді трьох синяків овальної форми на передній (1) та задній (1) поверхні верхньої третини правого передпліччя, на передній поверхні (1) лівого передпліччя в середній третині, які могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмежуючою травмуючою поверхнею, можливо при стисканні пальців рук. Всі вищеописані тілесні ушкодження могли утворитися за умов і в термін, вказаних в матеріалах справи та потерпілою, тобто 07 травня 2021 року і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2, а.м.к.п.18-19).
Даними висновків №140 від 21 травня 2021 року та №154 від 27 травня 2021 року додаткових судово-медичних експертиз підтверджується, що тілесні ушкодження у ОСОБА_9 , зазначені у висновку №125 від 11 травня 2021 року судово-медичної експертизи, могли утворитися за умов і в термін, вказаних у протоколах проведення слідчих експериментів від 13 травня 2021 року за участю потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , тобто 07 травня 2021 року (т.2, а.м.к.п.52-53, 55-56).
В судовому засіданні першої інстанції експерт ОСОБА_14 роз`яснив вказані висновки експерта та підтвердив їх.
Вказані докази підтверджують, в сукупності, винуватість ОСОБА_6 , узгоджуються між собою та підтверджують фактичні обставини обвинувачення, є послідовними, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості та достовірності.
Місцевим судом критично оцінено показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона не спричиняла тілесні ушкодження ОСОБА_9 , та розцінено як намір уникнути кримінальної відповідальності, з чим погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що доказ DVD- диск (наданий потерпілою) не був відкритий, в порядку ст.290 КПК України стороні захисту, в матеріалах справи відсутні на це докази, колегією суддів відхиляються, оскільки судом визнаний недопустимим доказом DVD-диск із відеозаписом за 07 травня 2021 року за період з 12 год. 32 хв. 09 сек. по 12 год. 34 хв. 31 сек. з камери відеоспостереження будинку потерпілої ОСОБА_9 , який постановою дізнавача від 07 травня 2021 року був визнаний речовим доказом (т.2, а.м.к.п.32,38), а також дані протоколу огляду речей (документів) від 11 травня 2021 року (т.2, а.м.к.п. 33-37), відповідно до якого дізнавачем було оглянуто вищевказаний відеозапис, так як зазначений доказ було долучено дізнавачем до матеріалів кримінального провадження з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
При цьому DVD- диск із відеозаписом за 07 травня 2021 року з камери відеоспостереження будинку потерпілої ОСОБА_9 , який потерпіла надала, в судовому засіданні, відповідно до п.2 ч.1 ст.56, ч.3 ст.93 КПК України, і який був отриманий, з дотриманням вимог ст.290 КПК України, відкритий сторонам кримінального провадження, про що вони підтвердили, в судовому засіданні, 23 травня 2022 року, є належним та допустимим доказом, з огляду на те, що відеозапис був наданий їх власником потерпілою ОСОБА_9 та долучений до кримінального провадження за клопотанням представника потерпілої з дотриманням вимог кримінального-процесуального законодавства.
Крім того, зазначений DVD- диск із відеозаписом за 07 травня 2021 року з камери відеоспостереження будинку потерпілої ОСОБА_9 є послідовним, узгоджується з показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколами проведення слідчих експериментів, висновками судово-медичних експертиз, а тому у колегія суддів не має підстав не довіряти таким доказам та ставити їх під сумнів.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої на те, що слідчим експериментом було встановлено, що свідок ОСОБА_10 не могла бути очевидцем події, є безпідставними, так як, відеозаписом з камери відеоспостереження будинку потерпілої ОСОБА_9 спростовуються такі посилання, з нього вбачається, що остання була очевидцем конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , та нанесення, останньою, тілесних ушкоджень потерпілій.
Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченої не знайшли свого підтвердження. Обставини, які нею наведенні, не узгоджуються із матеріалами кримінального провадження. Всі докази судом досліджені у повному обсязі, їм надано вірну оцінку, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Суд обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.125КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_9 .
Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Також, судом враховано, що ОСОБА_6 раніше не судима, не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням того, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення кримінальний проступок, суд обґрунтовано призначив їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, оскільки таке покарання відповідає цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, є пропорційною карою за вчинений кримінальний проступок та є достатнім для виправлення обвинуваченої, а також буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами.
Цивільний позов потерпілої розглянуто відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України, тобто особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а згідно із п.2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд першої інстанції, обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, який заявила потерпіла ОСОБА_9 , правильно зазначив, що згідно із висновком судово-медичної експертизи обвинуваченою потерпілій було спричинено легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд врахував характер діяння, кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_6 потерпілій, глибину фізичних та душевних страждань, що діями обвинуваченої було завдано фізичного болю, душевні страждання потерпілій ОСОБА_9 , яка є інвалідом ІІ групи, із врахуванням матеріального становища обвинуваченої та потерпілої, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, і правильно визначив його в сумі 5000 гривень.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку, у межах апеляційної скарги, немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2