Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/7078/21
Провадження № 1-в/553/336/2022
У Х В А Л А
Іменем України

08.06.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Южного міського суду Одеської області від 16.03.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185,ч.3 ст.185,ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, відповідно до п.п 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України

Відповідно до подання ОСОБА_4 за період іспитового строку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, обов`язки покладені на нього судом виконав без порушень. Заходи передбачені індивідуальним планом роботи виконав у повному обсязі. Іспитовий строк закінчився 16.09.2021.

В судове засідання представник уповноваженого органу з питань пробації, засуджений не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, надали заяви про проведення судового засідання без їх участі.
Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, проти задоволення подання заперечував.
Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що до подання додано довідку щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності станом на 21.10.2021 .відповідно до якої в період іспитового строку,а саме : 05.08.2021 , ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України Немишлянською окружною прокуратурою м.Харківа

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Частиною 1 ст. 78 Кримінального кодексу України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України,іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави зробити висновок про те, що звільнення засудженого від призначеного йому судом покарання після закінчення іспитового строку, можливе лише за умов, що він виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення.
Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 78 Кримінального кодексу України унормовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
За дослівним змістом вказаної норми, в ній не йде мова про те, що факт вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку повинен бути підтверджений вироком суду, який набрав законної сили, оскільки, відповідно до загальних положень закону України про кримінальну відповідальність, поняття вчинення кримінального правопорушення, не є тотожнім поняттю визнанню винуватим та засудженню за вчинення кримінального правопорушення, а тим більше поняттю засудженого у кримінальному провадженні.
Відповідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
При цьому, суд зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.
Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду. Сам факт підозри у вчиненні нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моменту, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили.
Таким чином, ухвалення судом рішення про звільнення ОСОБА_4 від покарання за попереднім вироком позбавить суд можливості, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням цих вимог закону. В той же час, якщо суд дійде висновку про невинуватість особи, питання про його звільнення від призначеного покарання за попереднім вироком, в подальшому може бути вирішене судом.
Одночасно суд враховує, що відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Однак в даному випадку, зазначені вище висновки суду жодним чином не порушують визначену ст. 62 Конституцію України та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України презумпцію невинуватості, оскільки суд лише констатує факт наявності обвинувального акту щодо ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України від 05.08.2021 ,який було направлено до суду 13.08.2021 -під час відбування ним іспитового строку.
Наявність вказаних обставин хоча і не доводить винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в період призначеного йому іспитового строку, проте впливає на законність рішення суду про звільнення засудженого з випробуванням від призначеного покарання за вироком суду, який набрав законної сили, а тому рішення про звільнення засудженого від покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку, наразі є передчасним.
Безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила нові кримінальні правопорушення, прямо суперечить загальним засадам кримінального провадження таким як законність та рівність перед законом і судом.

Натомість, за наявності виправдувального вироку буде відсутньою обставина, яка на даний час перешкоджає застосуванню положень, передбачених ч.2 ст.78 КК України, а в той же час у даний період на засудженого не покладені обов`язки, визначені ст.76 КК України, а отже права ОСОБА_4 у контексті ст.78 КК України не порушуються.
Враховуючи наведене, підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Южного міського суду Одеської області від 16.03.2020 року за ч. 1 ст.185ч.2 ст.185,ч.4 ст.185 ,ст.70 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку на теперішній час відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання.
Керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалу може бути оскаржено протягом семи днів з дня її оголошення до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя ОСОБА_1