Справа № 161/5533/22 Провадження № 11-сс/802/150/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
представника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2022 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Старший дізнавач СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене 05.05.2022 в ході огляду місця події майно, а саме: дві картонні коробки із маркувальним позначенням «Нової пошти», із вмістом звукових підсилювачів, які упаковані до спец пакетів №INZ4032433 та № NXT-X0047199, та мобільний телефон, марки «Айфон 7» чорного кольору, який поміщено до спец пакету № NPSP 1118092, встановивши тимчасову заборону до скасування у встановленому КПК України порядку, відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2022 зазначене клопотання задоволене повністю.

У поданій апеляційній скарзі представник власника майна посилається на незаконність і необґрунтованість судового рішення. Посилається на те, що слідчим суддею не взяті до уваги усі докази, які могли б істотно вплинути на висновки суду. Стверджує, що стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст.ст.98, 167 КПК України. Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_6 , який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив скасувати судове рішення, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з приписами п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваного рішення вказані вимоги закону дотримані.

Матеріалами провадження стверджується, що 06.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (а.п.4).
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку апеляційного суду, накладаючи арешт на вилучене під час огляду місця події майно із забороною його відчуження, розпоряджання та користування, слідчим суддею враховано, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Суд апеляційної інстанції вважає, стороною обвинувачення доведено, що усе вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ч.3, ч.5 ст.170 КПК України, та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження, дослідження їх органами досудового слідства та подальшого проведення судових експертних досліджень.

Як вбачається з матеріалів провадження, постановою старшого дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 06.05.2022 усе вилучене майно визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.п.11-12).
Слідчий суддя правильно встановив, що є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Тому твердження апелянта про необхідність відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, на переконання суду апеляційної інстанції, є необґрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються доказами, які містяться в матеріалах провадження.
Твердження апелянта про те, що дізнавач не має права звертатись до суду із клопотанням про арешт майна, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до приписів ч.1 ст.40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
А приписами ч.1 ст.171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Нові докази під час апеляційного розгляду провадження представником власника майна надані не були.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2022 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді