У Х В А Л А

16 травня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0002387 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, судимого

26 березня 2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2015 року вирок Московського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року змінено та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін. Звільненого 03 березня 2018 року умовно-достроково на невідбуду частину покарання строком на 1 рік 3 місяці 4 дні;

09 серпня 2021 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного місяця арешту

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

До Октябрського районного суду м. Полтави із врахуванням вимог Розпорядження Голови Верховного Суду В. Князєва «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (зі змінами), якими було змінено територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Октябрським районним судом м. Полтави, надійшло кримінальне провадження № 0002387 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор оголосила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , яке вона мотивувала тим, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на цей час не зникли та не зменшилися. Посилалася на характер вчиненого злочинного діяння, спосіб його скоєння, поведінку та особу обвинуваченого, та вважала, що є всі підстави, що він може ухилитися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені та продовжити злочинну діяльність.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , вважаючи що підстави для цього відсутні, а ризики прокурором не доведені, у зв`язку з чим просив змінити стосовно останнього запобіжний захід на домашній арешт.

В силу об`єктивних та незалежних від суду причин, обвинувачений ОСОБА_5 до суду для участі в судовому засіданні доставлений не був. В матеріалах справи міститься довідка начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про те, що в установі відсутній доступ до глобальної мережі інтернет у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, тому проведення судового засідання в режимі відеоконференції з обвинуваченим не є можливим. З урахуванням цих обставин суд позбавлений можливості заслухати думку обвинуваченого щодо заявленого в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Враховуючи запровадження воєнного стану в Україні, а також перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», що в м. Харкові, де на цей час проводяться активні бойові дії, суд вважає за необхідне розглянути питання про продовження строку тримання його під вартою за участі захисника, однак за відсутності самого обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора та захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали клопотання прокурора у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов таких висновків.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо останнього, продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не міг відмінити або змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння і особи обвинуваченого або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій.

Суд також зазначає, що прокурором в достатній мірі доведено наявність ризику впливу з боку обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків у цьому кримінальному провадженні, через що останні можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи обставини справи та характеристику особи обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, є неодруженим, дітей чи інших осіб на утримання не має, а також не має постійного місця проживання та житла, яке б належало йому на праві власності, до затримання не працював, при цьому обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з корисливого мотиву з метою незаконного збагачення, що дає підстави вважати, що протиправна діяльність ОСОБА_5 до затримання була чи не єдиним джерелом доходів, з метою запобігання ризикам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оцінивши в сукупності всі обставини у відповідності до вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а отже суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 липня 2022 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 16 травня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1