Провадження № 1-кп/734/182/22 Справа № 734/718/22
В И Р О К

іменем України

19 вересня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000042 від 02 липня 2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , курсанта 5-ї навчальної механізованої роти, солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), який прибув у відрядження на навчання до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1-2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 127, 128 Статуту, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом в умовах особливого періоду у військовій частині НОМЕР_3 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, став на шлях протиправної діяльності - 15 червня 2020 року близько 18 год. 00 хв. без поважних на те причин та відповідного дозволу командування не з`явився вчасно на службу зі звільнення до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується в АДРЕСА_3 .

Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування, військового управління з приводу подальшого проходження військової служби не звертався.

В подальшому 09 травня 2022 року солдат ОСОБА_6 усвідомивши протиправність своїх дій щодо нез`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , самостійно прибув до Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, яка розташовується: вул. Рибалка, буд. 6 А, смт. Десна, Чернігівського району Чернігівської області та заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.

Такими чином, солдат ОСОБА_6 внаслідок нез`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується у АДРЕСА_3 обов`язки військової служби не виконував у період з 15 червня 2020 року по 09 травня 2022 року, будь-яких заходів для повернення на військову службу та виконання ним військових обов`язків у зазначений період часу не вживав, перебував у м. Рівному, Рівненської області, де займався особистими справами не пов`язаними із проходженням військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, вказані у обвинувальному акті, та показав, що 15 червня 2020 року самовільно, без дозволу командира, не повернувся зі звільнення до військової частини, де проходить військову службу за контрактом, та поїхав до себе додому, де влаштувався на роботу на будівництві. Свої дії пояснив тим, що мав утримувати сім`ю, у тому числі і двох малолітніх дітей. 09 травня 2022 року усвідомивши протиправність своїх дій, самостійно прибув до військової прокуратури за місцем служби. Висловив щире каяття у скоєному, готовність нести покарання та запевнив про недопущення у подальшому вчинення правопорушень. Має намір як найшвидше повернутися до військової служби та стати на захист держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому злочині, сприяв його розкриттю, давав правдиві покази, і визнає дані обставини такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його бажання у подальшому виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі. При цьому враховуючи особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбуття покарання, а тому, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від призначеного покарання з випробовуванням із іспитовим строком, поклавши обов`язки, встановлені ст. 76 КК України. На думку суду таке покарання буде необхідне та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений. Судові витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувати за відсутністю потреби.

Керуючись ст.ст. 368 та 374 КПК України, суд-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя