Справа № 464/5435/21
пр.№ 1-кп/464/162/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.05.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/5435/21, внесене 28.05.21. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303, відносно

ОСОБА_4 , 1995.02.21., уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, не працює, востаннє засуджений вироком Франківського районного суду м.Львова від 19.11.19. за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, 70 КК України до 4 р. 2 міс. позбавленння волі, звільнений по відбуттю покарання 26.12.19., -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_5 ;

захисту - обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6

учасниками провадження - потерпілі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представник потерпілого ПРАТ «Агробудмеханізація» ОСОБА_9 (подано заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності із незапереченням в порядку ч.3 ст.349 КПК України), -

з участю сторін провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 26 травня 2021 року о 16.30 год на території автомобільного кооперативу № 9 по вул.Луганська,2А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження замка невстановленим предметом, проник в гаражне приміщення № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , звідки повторно таємно викрав майно останнього, а саме: болгарку марки «BOSH SWS 11-125» зеленого кольору вартістю 1500 гривень, дриль темно-синього кольору марки «BOSH GSB 13» вартістю 1500 гривень та набір головок без маркування для ремонту транспортних засобів вартістю 1000 гривень, а всього майна потерпілого на загальну суму 4000 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно і поєднану з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.

Крім того він же 17 червня 2021 року о 20.40 год неподалік будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, та переслідуючи корисливі мотиви, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження замка невстановленим предметом дверей транспортного засобу марки «ГАЗ» моделі «2752 Соболь» д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований, проник у даний автомобіль, звідки повторно таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 , а саме: акумуляторну дриль марки «DEWAIT» вартістю 3450 гривень, сумку із ручними інструментами, а саме: фрезами, свердлами, викрутками, головками та іншими ручними інструментами вартістю 4000 гривень та електродриль марки «Einhell» вартістю 1100 гривень, погрузну пилу марки «Matrix» вартістю 7500 гривень, а всього майна потерпілого на загальну суму 16050 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно і поєднану з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.

Крім того він же 28 червня 2021 року о 21.10 год неподалік будинку № 58 по вул.Хоткевича у м.Львові за попередньою змовою у групі осіб із встановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в сховище, повторно таємно викрали майно ПРАТ «Агробудмеханізація» - акумулятор марки «АКБ» потужністю 75 ампер чорного кольору із транспортного засобу марки «ГАЗ» моделі «322132» д.н.з. НОМЕР_3 жовтого кольору, що був припаркований за вказаною адресою. Так ОСОБА_4 за попередньою змовою в групі осіб із встановленою та невстановленою досудовим розслідуванням особами з метою вчинення крадіжки чужого майна 28.06.21. на транспортному засобі марки «MERSEDES-BENS» д.н.з. НОМЕР_4 зеленого кольору під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особою прибули неподалік будинку АДРЕСА_3 . У подальшому ОСОБА_4 та встановлена досудовим розслідуванням особа, будучи об`єднаними спільним умислом на викрадення чужого майна з невстановленою досудовим розслідуванням особою, в той час, як остання залишилась очікувати в транспортному засобі «MERSEDES-BENS» д.н.з. НОМЕР_5 , відкрили капот шляхом ривка, проникли у транспортний засіб «ГАЗ», звідки таємно викрали, а ОСОБА_4 повторно, майно ПРАТ «Агробудмеханізація» - акумулятор марки «АКБ» потужністю 75 ампер чорного кольору. Після чого викрадене майно ОСОБА_4 помістив в багажне відділення транспортного засобу «MERСEDES-BENS» д.н.з. НОМЕР_4 зеленого кольору, яким керувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, та покинули місце події. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 із встановленою та невстановлена досудовим розслідуванням особами заподіяли ПРАТ «Агробудмеханізація» матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб і поєднану з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Зазначив, що за місцем проживання мешкає з матір`ю, братом та вуйком; ніколи в житті офіційно не працював, займався підробітками. Після звільнення з місць ув`язнення за попереднім вироком не міг знайти собі роботу, тому вирішив вчинити крадіжки. Так, 26.05.21. проник в гаражне приміщення по АДРЕСА_4 , де шляхом пошкодження замка викрав болгарку, дрель та набір головок для ремонту ТЗ, які продав за 1000 грн невідомій особі, а гроші витратив на продукти харчування. 17.06.21. з припаркованного автомобіля «ГАЗ» на вул.Гашека в м.Львові, куди проник шляхом зламу замка, викрав акумуляторну дриль та сумку з інструментами: фрезами, сверлами, викрутками, головками, електродриль, пилу та інше, яке у подальшому заніс частково до ломбарду та на ринок, за що у сукупності виручив до 3000 грн, які також витратив на харчування. Щодо 28.06.21., то за день-два до цієї дати познайомився із ОСОБА_10 через спільного знайомого. Домовились на вчинення крадіжки з автомобіля «ГАЗ», що був припаркований неподалік будинку № 58 по вул.Хоткевича в м.Львові. Для цього під`їхали на автомобілі «Мерседес-Бенц» зеленого кольору, яким керував його старий знайомий ОСОБА_11 , до місця призначення. Водій в авто залишився, а він із ОСОБА_12 підійшли до автмобіля «ГАЗ», рванули капот останнього, внаслідок чого той відкрився і звідти викрали акумулятор, який він поклав до багажнику автомобіля «Мерседес-Бенц», а у подальшому він з ОСОБА_13 викрадене продали на автобазарі за 300-400 грн, а гроші поділили навпіл. Запевняє, що вчинив це через скрутне матеріальне становище. Просить суд врахувати, що добровільно давав показання, визнає як обсяг, так і вартість викраденого, активно на досудовому слідстві сприяв встановленню істини у справі, щиро покаявся, має намір відшкодувати заподіяну шкоди, але допоки на це не має коштів, та суворо не карати. Обіцяє більше не вчиняти кримінальних правопорушень.

Потерпілі та представник потерпілого ПРАТ «Агробудмеханізація» у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності із незапереченням в порядку ч.3 ст.349 КПК України та призначенням обвинуваченому міри покарання на розсуд суду.

З огляду на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються з урахуванням поданих заяв, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, дав суду визнавальні показання, інші докази не досліджувалися, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю доведена, а тому повинен за такі дії нести кримінальну відповідальність та підлягає покаранню.
Відтак, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, т.я. він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно і поєднану із проникненням у сховище, а за епізодом від 28.06.21. й за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи такі обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким й проти власності, його багатоепізодність; особу обвинуваченого, який не уперше притягується до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, за якими судимість не знята і не погашена, є неодруженим, хронічними захворюваннями не страждає, ніде офіційно не працював і не працює; має постійне місця проживання/реєстрації, на його утриманні жодні особи не перебувають, має стійкі соціальних зв`язки; у власності, як ствердив, жодного майна не має; заподіяну шкоду не відшкодував; не перебуває під наглядом у психоневрологічному чи наркологічному диспансерах; характеризується негативно за місцем реєстрації; поведінку обвинуваченого під час судового провадження, що зумовлювалась численними неявками, у зв`язку з чим до останнього неодноразово застосовувався привід; пом`якшуючими вину обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, як зазначено органом досудового розслідування, та здобуло своє підтвердження під час судового слідства; обтяжуючої вину обставиною рецидив кримінальних правопорушень, оскільки за змістом п.1 ч.1 ст.67 КК України вказана норма закону передбачає дві самостійні обставини, які обтяжують покарання, вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів; відповідно до ч.1 ст.32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу; при цьому згідно з Приміткою 1 до ст.185 КК України у статтях 185, 186 та 189191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу; згідно зі ст.34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин; залежно від характеру злочинів, що входять у рецидив, він поділяється на два види: загальний та спеціальний; причому таким, що розглядається за п.1 ч.1 ст.67 КК України як обставина, яка обтяжує покарання, є лише загальний рецидив це такий рецидив, за якого новий умисний злочин не тотожний і не однорідний із попередніми (не утворює повторності) та який не впливає на кваліфікацію злочину; відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує; якщо ж вчинений особою новий умисний злочин складає одночасно з одним із попередніх умисних злочинів їх повторність, а з іншим рецидив злочинів, то ці обставини мають бути враховані окремо з урахуванням положень ч.4 ст.67 КК України; а за змістом положень ч.2 ст.67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати такою, що обтяжує покарання, в тому числі й зазначені у п.1 ч.1 ст.67 КК України обставини, навівши мотиви свого рішення у вироку; тому, виходячи з того, що згідно зі ст.34 КК України рецидивом злочину визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин, не зняту або не погашену в установленому законом порядку, у кожній справі необхідно з`ясовувати відповідні дані; так, вироком Франківського районного суду м.Львова від 19.11.19. ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, і зазначена судимість є не знятою та не погашеною; відтак ОСОБА_4 має судимість за умисний злочин за ч.1 ст.309 КК України, що не утворює повторності зі злочинами, за які його засуджено в цьому кримінальному провадженні; з огляду на те, що такий вид рецидиву охоплює різнорідні злочини, відтак органом досудового розслідування вірно визнано рецидив кримінальних правопорушень обставиною, що обтяжує покарання; та приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за яким ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а небезпеки для суспільства - як середній, та виправлення особи без позбавлення волі або обмеження на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, а відтак неможливість здійснювати необхідний вплив на поведінку особи без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції; - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за неможливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 без ізоляції і поміщення до КВУ закритого типу та дійшов висновку про необхідність призначення йому з огляду на все це у своїй сукупності покарання позбавлення волі, адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь, в мінімальних межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії позбавлення волі на строк три роки.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного та неналежну процесуальну поведінку під час судового провадження, суд не знаходить.

Так описані вище дані про особу обвинуваченого та пом`якшуючі вину обставини дають лише підстави для призначення покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних його межах, передбачених санкціями відповідної статті, а не застосування ст.69 КК України з урахуванням відсутності у обвинуваченого висновків щодо своєї поведінки і наслідків скоєного після відбування покарання за попереднім вироком суду та шкоди, заподіяної власникам майна.

Отже суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його тримання в умовах ізоляції.

За даними вимоги ДІАП ГУ НП у Львівській області від 29.06.21. відносно ОСОБА_4 такий раніше притягувався до кримінальної відповідальності та наявні обвинувальні акти в судах. З урахуванням ненадання стороною обвинувачення відомостей про наявність інших вироків, покарання за якими не відбуто, чи ухвал про звільнення від відбування покарання чи скасування застосування ст.75 КК України, суд позбавлений можливості призначити покарання в порядку, передбаченому ч.4 ст.70 КК України чи ст.71 КК України.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 30.07.21. накладено арешт на транспортний засіб «Мерседес Е200» р.н. НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_14 , технічний паспорт на вказаний автомобіль і ключі від нього та визнано речовими доказами із передачею автомобіля на зберігання на майданчик тимчасового зберігання ГУ НП у Львівській області, а ключів та технічного паспорту до камери схову речових доказів ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області. Указані докази при виділенні матеріалів відносно інших осіб не передавались та залишились при даному провадженні. З урахуванням думки прокурора про необхідність скасування арешту із зазначених речових доказів та відсутності потреби в таких при іншому провадженні, відтак такий слід скасувати, а транспортний засіб з документами і ключами повернути по-приналежності.

Заяву потерпілого ОСОБА_8 про залишення цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 18808 грн та 5000 грн моральної шкоди без розгляду підлягає до задоволення. Проте відповідно до ч.7 ст.128 КПК України потерпілому слід роз`яснити його право пред`явити цивільний позов, що залишено без розгляду, в порядку цивільного судочинства.

З ОСОБА_4 підлягають стягненню в користь держави процесуальні витрати за результатами проведення судових дактилоскопічних експертизЛНДЕКЦ МВС України в загальній сумі 1544,58 грн.

Строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу - домашнього арешту із забороною цілодобово покидати житло відповідно до ухвали суду від 28 вересня 2021 року закінчився 28.11.21., після чого клопотань зі сторонни обвинувачення про його продовження чи обрання не надходило.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.

Залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 18808 грн матеріальної шкоди та 5000 грн моральної шкоди. Роз`яснити потерпілому право пред`явити цивільний позов, що залишено без розгляду, в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 30 липня 2021 року на майно: транспортний засіб «Мерседес Е200» р.н. НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_14 , технічний паспорт на вказаний автомобіль і ключі від нього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення ЛНДЕКЦ МВС України судових дактилоскопічних експертиз в сумі 1544,58 грн.

Речові докази: транспортний засіб «Мерседес Е200» р.н. НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_14 , технічний паспорт на вказаний автомобіль і ключі від нього, повернути по приналежності.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_15