Провадження по справі № 1-кп/522/855/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси №106 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005691 від 19.10.2019 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18.07.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців, на підставі ст.ст. 69, 70, 72 КК України, покарання зараховано з 22.09.2019 року, звільнений за відбуттям строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Азербайджану, громадянина Азербайджану, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
- 05.12.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76, п.п. 1, 2, п. 4 ч. 2, ст. 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця республіки Дагестан, Російської федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № НОМЕР_1 , виданого 15.09.2011 ТП №106 відділу УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, постійного місця проживання та реєстрації на території України не має,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця Азербайджану, громадянина України, азербайджанця, який має середню освіту, не одруженого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого було в подальшому продовжено до теперішнього часу.
Крім того, у зв`язку із введенням воєнного стану Законом України від 03.03.2022 року № 2117-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», крім іншого, посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185-187, 189, 191 КК України, у разі їх вчинення в умовах воєнного або надзвичайного стану.
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0005691 від 19.10.2019 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2022 року обвинуваченого ОСОБА_14 було оголошено в розшук та кримінальне провадження стосовно нього виділено в окреме провадження та зупинено до його розшуку.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року обвинуваченого ОСОБА_15 було оголошено в розшук та кримінальне провадження стосовно нього виділено в окреме провадження та зупинено до його розшуку.
Від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_10 , надійшло клопотання про зміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке вона в судовому засіданні просила задовольнити.
Від прокурора надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , проти задоволення яких сторони захисту заперечували та просили обрати більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи подані клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вказав на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в іншому районному суді м. Одеси, можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в іншому районному суді м. Одеси, обвинувачений є громадянином іншої держави, може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, можливість переховування від суду, можливість впливу обвинуваченого на свідків і потерпілих, та те, що обвинувачений перебуває у міжнародному розшуку з 16.05.2018 року, посилаючись на рішення Офісу Генерального прокурора про екстрадицію ОСОБА_7 до Російської Федерації, яке відстрочено до прийняття рішення по даному кримінальному провадженню.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_16 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вказала на недоведеність та необґрунтованість прокурором ризиків. Просила задовольнити її клопотання та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки на її думку подальше тримання обвинуваченого під вартою є недоцільним через недоведеність заявлених прокурором ризиків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказав на міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, який одружений, має дитину, хвору матір, місце реєстрації, та на необґрунтованість ризиків, тривалість перебування під вартою, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , призначена на окрему процесуальну дію, заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, зазначила, що ризики заявлені прокурором не обґрунтовані та не підтвердженні.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши на відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи до затримання, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в іншому районному суді м. Одеси, та вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку. Сторона захисту заперечувала проти клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, посилаючись на необхідність працевлаштування.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши на відсутність стійких соціальних зв`язків та відомостей про майновий стан обвинуваченого, та враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, ймовірність незаконного впливу на потерпілого та свідків. Сторона захисту заперечувала проти клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний період доби відповідно до комендантського часу, впровадженого через введення воєнного стану, щоб мати змогу працевлаштуватися.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 прокурор в клопотанні просив продовжити дію особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки ризики продовжують існувати, та обвинувачений громадянин іншої держави, може переховуватись від суду та впливати на свідків та потерпілих, проти якого не заперечували обвинувачений та його захисник, окрім покладення обов`язку не виїжджати за межі м. Одеси.
Обвинувачені підтримали своїх захисників.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та подані клопотання, суд доходить таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні вже розпочато, проте дослідження матеріалів провадження ще не завершено, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченим злочинів.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2022 року були задоволені клопотання прокурора про продовження раніше обраних запобіжних заходів обвинуваченим. Обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 продовжені запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_6 продовжено запобіжні заходи у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій. Також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В обґрунтування вимог стосовно зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_16 , вказала, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні відсутні, а після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого. Також вказала, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки на території України, постійне місце реєстрації та проживання, є особа у якої обвинувачений може працевлаштуватись, його характеризують виключно позитивно.
Вирішуючи питання про продовження дії раніше обраного стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , розмір заявлених до обвинуваченого потерпілими позовних вимог, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність стосовно нього ряду кримінальних проваджень, які скеровано до інших судів м. Одеси за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.
Щодо поданого захисником клопотання, суд приймає до уваги надані в судовому засіданні захисником обвинуваченого пояснення, однак вважає, що на теперішній час вони не надають суду підстав для застосування стосовно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим, клопотання захисника необхідно залишити без задоволення.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Будь-яких нових даних, які не були враховані судом раніше, стороною захисту не надано.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про продовження дії раніше обраного стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, наявність у нього певних соціальних зв`язків, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується останній, розмір заявлених до обвинуваченого потерпілими позовних вимог, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність стосовно нього ряду кримінальних проваджень, які скеровано до іншого суду м. Одеси.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 , призначена на окрему процесуальну дію, заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою своєму підзахисному, оскільки вважала доводи клопотання необґрунтованими та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином іншої держави та перебуває у міжнародному розшуку та стосовно нього існує рішення Офісу Генерального прокурора про екстрадицію, яке відстрочено до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні, відсутність у нього доведених міцних соціальних зв`язків на території України, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , та наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано належних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час судом не встановлено.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засідання сторона захисту просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на нічний, щоб ОСОБА_6 міг працювати, на підтвердження чого надали довідку видану заступником генерального директора ПП «ПЕТРОГЕРЦ» ОСОБА_17 , який готовий взяти ОСОБА_6 на роботу водієм.
При вирішенні питання про продовження дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього джерела будь-якого доходу. Також суд враховує повідомлені прокурором дані про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку.
Суд враховує надану довідку стороною захисту, однак зазначає, що не було долучено жодних документів підтверджуючих вказану довідку, наприклад витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Інформація щодо юридичної особи перебуває у відкритому доступі, однак суд не зобов`язаний перевіряти достовірність наданої довідки. Особа, яка готова взяти на роботу обвинуваченого, також може з`явитись до суду для підтвердження цього факту.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_13 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про продовження раніше обраного стосовно ОСОБА_13 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність судимості за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього джерела будь-якого доходу.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Сторона захисту не заперечувала проти клопотання прокурора, однак просила не покладати не обвинуваченого обов`язок не відлучатись з населеного пункту в якому той проживає, оскільки ОСОБА_8 необхідно виїжджати за межі міста Одеси через роботу, пов`язану з перевезенням вантажу та продуктів харчування, які швидко псуються.
Вирішуючи питання про продовження стосовно ОСОБА_8 дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, його процесуальну поведінку, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, враховуючи що потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні судом не допитані, тому існує незначний ступінь ризику того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, та впливати на потерпілого і свідків, що доводить заявлені у клопотанні прокурором ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також на думку суду, прокурором не доведено ризик можливого вчинення ОСОБА_8 , який раніше не судимий, інших кримінальних правопорушень з метою отримання доходу, оскільки при обранні запобіжного заходу стороною захисту надано суду докази про офіційне працевлаштування останнього, що в певній мірі нівелює існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, з урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно ОСОБА_8 .О запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на переконання суду зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не порушить його право на працю, з метою отримання доходу.
Приймаючи до уваги наведене, з урахуванням тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, наявність цивільного позову, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати та не зменшились, суд доходить висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 раніше обраних ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2022 року запобіжних заходів, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягають задоволенню.
Крім того, сторонами захисту не було надано будь-яких нових даних, які б давали суду підстави змінити або застосувати стосовно обвинувачених більш м`які запобіжні заходи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від свого захисника адвоката ОСОБА_10 , та звернувся до суду з усним клопотанням про призначення йому нового захисника, оскільки він не має коштів для самостійного залучення захисника, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
Прокурор та інші учасники кримінального провадження не заперечували проти залучення захисника обвинуваченому.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що з метою забезпечення обвинуваченому ОСОБА_3 права на захист, виникла необхідність призначення останньому захисника.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.
Відповідно до ч. 3 ст. 54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.
Пунктом 3 частини 3 статті 42 КПК України, передбачає право обвинуваченого на першу вимогу мати захисника.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутності коштів чи інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.
З урахуванням наведених норм кримінального процесуального закону, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути забезпечено право на захист під час здійснення судового розгляду даного кримінального провадження.
Таким чином, приймаючи до уваги положення п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України та п. 2 ч.1 ст. 49 КПК України, відповідно до яких суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області.

Керуючись ст. 42, 49, 54, 132, 134,176, 177, 178, 179, 181, 183, 194, 197, 331, 372, 376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_10 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) днів.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з місця проживання, в якому обвинувачений перебуває під домашнім арештом, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання шляхом продовження покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинувачених обов`язків.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про призначення захисника задовольнити.
Залучити захисника до участі у судовому розгляді у кримінальному провадженні №0005691 від 19.10.2019 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Доручити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області призначити захисника для надання правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0005691 від 19.10.2019 року на час розгляду кримінального провадження та забезпечити його явку для завчасного ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
Копію ухвали направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області (65029, м. Одеса, вул. Л. Толстого, 6) для негайного виконання.
Доручити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області вжити заходів щодо забезпечення явки в судове засідання Приморського районного суду м. Одеси захисника, призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 до 13 год. 00 хв. 27.07.2022 року.
Строк дії ухвали в частині продовження запобіжних заходів та покладених обов`язків становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 08.07.2022 року, який діє до 06.09.2022 року.
Ухвала суду в частині продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси в частині продовження запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_8 контроль за їх поведінкою покласти на співробітників відповідного територіального підрозділу ГУНП в Одеській області та прокурора.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити ДУ «Одеський слідчий ізолятор» і уповноваженій службовій особі в ГУНП в Одеській області.
Ухвала суду в частині продовження запобіжних заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1