Справа № 442/8585/21
Провадження № 1-кп/442/81/2022
УХВАЛА
Іменем України

30 травня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_13 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 01.08.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадження Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000727 від 01.08.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_14 .
Ухвалою від 04.11.2021 призначено підготовче судове засідання.
18.04.2022 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам, встановленим КПК України. Підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду немає, а відтак просить обвинувальний акт повернути прокурору. Разом з тим, 18.04.2022 подав клопотання, в якому просить, зокрема, у відповідності до ст. 95-99 КПК України визнати як показання з чужих слів та долучити до матеріалів справи в якості доказів документ, який містить в собі зафіксовані за допомогою електронних носіїв (зображення) роздруківку з Facebook перепису про обставини справи очевидця місця події ДТП ОСОБА_15 з мамою підзахисного ОСОБА_16 , яку допитати в якості свідка.
В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали клопотання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту зазначивши, що прокурором повністю враховано і відображено усі обставини кримінального правопорушення в обвинувальному акті, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам, встановленим ст.291 КПК України, доводи захисника є безпідставними, просив у клопотанні відмовити, кримінальне провадження призначити до судового розгляду. Щодо клопотання про визнання доказами, а саме показаннями з чужих слів переписки у Фейсбук заперечив.
Потерпілі та їх представники підтримали думку прокурора.
Заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши доводи захисника щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд не знайшов правових підстав для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору виходячи з наступного.
Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, який надійшов на розгляд до суду, вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав, та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, зазначено дату та місце складання та затвердження обвинувального акту.
Згідно вимог закону, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.
Отже, відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст.291 КПК України і повернення обвинувального акту може мати місце тоді, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам вказаної статті. Самі обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, тобто суть обвинувального акту є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті. На даній стадії підготовчого судового провадження суд обмежений лише перевіркою змісту обвинувального акта та наявністю необхідних відомостей та реквізитів, передбачених ч.2 ст. 291 КПК України.
Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.
Кримінальне провадження підсудне Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.
Підстав для прийняття рішень передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає.
Обвинувальний акт в суд надійшов відповідно до ст.314 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту слід відмовити, оскільки такий відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні немає, підстави вважати неможливим призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом відсутні, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду кримінального провадження.
Щодо визнання показаннями з чужих слів та долучення до матеріалів справи в якості доказів документу, який містить в собі зафіксовані за допомогою електронних носіїв (зображення) роздруківку з Facebook перепису про обставини справи очевидця місця події ДТП ОСОБА_15 з мамою підзахисного ОСОБА_16 суд зазначає наступне.
Згідно статті 84 Кримінального процесуального кодексу України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно частини 1 статті 99 КПК, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. А відповідно до пункту 1 частини 2 статті 99 КПК, до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною 1 статті 99 КПК, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).
Положення статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», визначає, що електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
КПК не передбачає питання оцінки допустимості скріншоту як доказу, з огляду на що вони вирішуються у процесуальний спосіб на підставі статті 99 КПК України.
У КПК термін «відображення» вживається з частини 3 статті 93 КПК виключно в тому сенсі, що оригіналом електронного документа є його відображення. Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та документообіг» візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною».
Висновком до цього є те, що скріншот є саме відображенням електронного документа незалежно від паперової чи електронної форми. Скріншот фіксує конкретну частину екрану монітора, на якій відображена потрібна інформація, та переводить її в конкретні формати. Скріншот може відображати не лише електронний документ у розумінні статті 5 Закону України «Про електронні документи та документообіг», а й окремі кадри відеозаписів, фрагменти контенту, вебсайтів, сторонок соціальних мереж, порядок виготовлення копій яких, як і їх засвідчення не регламентовано законом.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 97 КПК України одним із видів показань є показання з чужих слів, під якими розуміють висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненнях іншої особи.
За своєю суттю показання з чужих слів є похідними доказами.
Для визначення того, чи є показання, в яких передаються висловлювання іншої особи, показаннями із чужих слів у значенні ст. 97 КПК України, необхідно встановити, чи надаються або використовуються ці висловлювання іншої особи для доведення існування того факту, про який стверджується в цьому переданому висловлюванні. Показання, які містять висловлювання іншої особи, надані з метою доведення того, що інша особа висловилася саме так за певних обставин, не можуть вважатися показаннями із чужих слів відповідно до ст. 97 КПК України, оскільки у такому разі вони є повідомленням про факт висловлювання, який свідок безпосередньо спостерігав.
Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.
При прийнятті цього рішення суд зобов`язаний враховувати:
1) значення пояснень і показань, у випадку їх правдивості, для з`ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей;
2) інші докази щодо питань, передбачених пунктом 1 цієї частини, які подавалися або можуть бути подані;
3) обставини надання первинних пояснень, які викликають довіру щодо їх достовірності;
4) переконливість відомостей щодо факту надання первинних пояснень;
5) складність спростування пояснень, показань з чужих слів для сторони, проти якої вони спрямовані;
6) співвідношення показань з чужих слів з інтересами особи, яка надала ці показання;
7) можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.
Суд не може брати до уваги переписку з соціальних мереж і визнати таку допустимим у справі доказом, оскільки відомості про особу, яка таку переписку вела відсутні, така особа не встановлена, а тому такі відомості не викликають довіри у їх достовірності.
А отже, враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення данного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись положеннями глави 27 КПК України,
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту відмовити.
У задоволенні клопотання про визнання копії переписки із соціальної мережі Фейсбук показаннями з чужих слів відмовити.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначити до судового розгляду суддею одноособово.
Судовий розгляд кримінального провадження призначити у відкритому судовому засіданні в залі Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області на 30 червня 2022 року о 13.30 год.
В судове засідання викликати учасників справи.
Ухвала не оскаржується.
Повний текст ухвали виготовлено 06.06.2022.

Суддя ОСОБА_1