Справа № 307/3277/22
Провадження №1-кс/307/726/22
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

01 вересня 2022 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

встановила:

Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 30 серпня 2022 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000501, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_5 26 серпня 2022 року, близько 01 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (0,25 проміле) в період дії військового стану, шляхом вільного доступу, проник через незамкнуті вхідні двері, які ведуть в приміщення першого поверху будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , звідки викрав перфоратор, шуруповерт, дриль та лобзик, а в подальшому був виявлений потерпілим на сусідньому дворогосподарстві з викраденим.

В ході проведення огляду місця події 26 серпня 2022 року на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено, а саме рюкзак синього кольору, в середині якого наявні документи, а саме картка побуту на ім`я ОСОБА_7 , 17.03.1970, DEBROVA, UKRAINA серії НОМЕР_1 термін дії до 22.05.2022, дозвіл малого прикордонного руху на ім`я ONISH IVAN, DEBROVA, UKRAINA серії НОМЕР_2 термін дії до 11.09.2020, дві викрутки та миючий засіб, рідке мило. Рюкзак з документами, двома викрутками та миючим засобом, рідким милом всередині, зв`язано капроновою ниткою білого кольору і опечатано биркою з підписами слідчого та понятих.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході обшуку які мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про відмову задоволенні вказаного клопотання про арешт майна з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном,зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 цієї ж статті КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Із витягу з ЄРДР вбачається, що слідчими СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області зокрема, ОСОБА_4 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2022 року за № 0000501 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України щодо крадіжки електроінструменту( перфоратора, шуруповерта, дриля та лобзика) із приміщення будинку ОСОБА_6 ( а. с. 3).
Із протоколу огляду місця події та постанови про визнання речовими доказами від 26 серпня 2022 року видно, що рюкзак синього кольору у якому виявлені документи на румунській мові а саме: карта побуту видана на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії до 22 травня 2022 року та дозвіл малого прикордонного руху на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_2 , термін дії до 11.09.2020, дві викрутки, рідке мило та миючий засіб рідке мило визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні ( а. с. 15-18).

Однак, під час судового розгляду клопотання прокурором не доведено необхідність накладення арешту на особисті документи підозрюваного, строк дії яких закінчився, та інші вилучені речі, зокрема, речі індивідуального користування, із документів, які долучені в обґрунтування клопотання, не вбачається, що арешт на майно є розумним і співмірним завданням даного кримінального провадження, і в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, що вказане майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, втрачено, передано, перереєстровано чи відчужено.

Ураховуючи наведене, а також те, що у клопотанні не обґрунтовано мети забезпечення збереження речових доказів, а долучені до клопотання матеріали не доводять необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку із чим у задволенні вказаного клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 6 вересня 2022 року о 16 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1