Справа № 362/3250/22
Провадження № 1-кп/362/524/22
ВИРОК

Іменем України

21.09.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді Дорошенко В.М.

за участю:

секретаря судового засідання Вакуленко О.О.,

прокурора Канюки В.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000250 від 23.05.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

встановив:

23.05.2022 близько 03:00 год. ОСОБА_1 перебував у АДРЕСА_2 , на подвір`ї власного домоволодіння, де заздалегідь взяв із собою та тримав у руках виготовлений промисловим способом виробником «Diamondbank»(США) карабін моделі «DB15», НОМЕР_1 , калібру 223Rem (5,56х45мм.), справний та придатний до стрільби, який ОСОБА_1 направив у напрямку сусідніх будинків, здійснивши декілька пострілів.

При цьому ОСОБА_1 , з підстав явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявлялась в зневажливому ставленні до громадян, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі у суспільстві, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання.

У результаті здійснених ОСОБА_1 пострілів було пошкоджено належний потерпілій ОСОБА_2 будинок, що АДРЕСА_2 , а саме вікно цього будинку та меблі у ньому, а також належний потерпілому ОСОБА_3 автомобіль марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився поряд із домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 .

Грубе порушення громадського порядку у діях ОСОБА_1 виразилось в ускладнені впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення спокійної суспільної-корисної діяльності, побуту і відпочинку людей, яка проявилась шляхом безпідставного застосування ним спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмету.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_1 виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_1 виразилась у здійснені ним пострілів з спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмету, що становило загрозу небезпеці оточуючих людей та супроводжувалось особливою нахабністю.

Обвинувачений ОСОБА_1 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акт щодо місця, часу, способу тощо. Пояснив, що з потерпілими, які є його сусідами, перебуває у дружніх відносинах, до нього жодних претензій вони не мають. Щиро кається у вчиненому, наголосив, що таке у нього сталося вперше.

Показання ОСОБА_1 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпілі у судове засідання не з`явився, подали до суду заяви, за якою просить проводити судовий розгляд цього провадження без їх участі, претензій матеріального чи морального характеру не мають, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили суд розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_1 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфікованіза ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмету.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, з грубим порушенням громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю та явною неповагою до суспільства, з застосуванням спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень предмету, тому таке кримінальне правопорушення носить високий ступінь суспільної небезпеки.

Водночас суд враховує, що ОСОБА_1 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, неофіційно працює, має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку, на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у справі № 288/1158/16-к від 03.07.2019 щодо юридичної характеристики складу злочину хуліганства, щирого каяття ОСОБА_1 у вчиненому, особи винного, який характеризується виключно позитивно за місцем проживання згідно з характеристикою начальнику відділу управління персоналом та організаційної роботи виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області від 26.05.2022, наявності у нього сталих соціальних зв`язків та на утриманні малолітньої дитини і матері похилого віку, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті, за якою обвинувачується, у виді позбавлення волі. На думку суду, вищенаведені обставини істотно знижують ступінь небезпечності винної особи для суспільства та вказують на те, що ОСОБА_1 не є антисоціальним елементом, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_1 залишається можливим без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. На думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 обирався 25.05.2022 у вигляді домашнього терміном два місяці, дія якого не продовжувалася.

У силу ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за доцільне скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2022 на вилучене майно.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 6040 (шість тисяч сорок) гривень 96 копійок.

Скасувати арешт, що був накладений 02.06.2022 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 362/1785/22.

Речові докази після набрання вироком законної сили, що здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанцій № 302 від 25.05.2022 та № 311 від 09.08.2022, - повернути власнику ОСОБА_1 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя В.М. Дорошенко