ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4546/22 (1-кс/935/2935/22) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/585/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному по кримінальному провадженню № 0000284 від 29.12.2021 року за ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2022 року по справі по справі № 953/4546/22, провадження № 1-кс/953/2935/22 клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задоволено.

Обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному по кримінальному провадженню № 0000284 від 29.12.2021 року за ч. 3 ст. 369-2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 13 жовтня 2022 року. Визначено розмір застави в розмірі 401 911 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що доводи прокурора про доведення існування ризиків, передбачених п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими.

Крім того слідчий суддя, обираючи такий запобіжний захід виходив із того, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення;тяжкість покарання,що загрожує йому вразі визнання винним у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого підозрюється,враховуючи,що дії ОСОБА_7 ,за вчинення яких повідомлено підозру,носять характер тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

З цих же підстав слідчий суддя дійшов висновку про те, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому визначив її в розмірі 162 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 401 922 грн. (2481x162 = 401 922).

Також, слідчим суддею зауважено, даних які б вказували на неможливість підозрюваного за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом на час розгляду клопотання не надано.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000284 від 29.12.2021 року за ч. 3 ст. 369-2 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково, застосувати відносно нього запобіжний захід у виглядi домашнього арешту, заборонивши залишати місце постійного проживання.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти.

У разі, якщо суд не знайде підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , просить зменшити суму застави до розміру, який відповідає фінансовим можливостям підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що В оскаржуваній ухвалі зазначається, що слідчий суддя вважає встановленими існування зазначених ризиків, при цьому не зазначається, яким чином встановлено наявність вказаних ризиків, якими доказами обґрунтовується рішення слідчого судді та якими доказами обґрунтовуються вказані ризики.

Докази, на які посилається суд є копіями процесуальних документів по кримінальному провадженню і не підтверджують існування будь-якого ризику.

Таким чином, суд лише обмежився викладенням позиції органу досудового розслідування та в мотивувальній частині ухвали, в частині встановлених судом обставин, не зазначив відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків.

Такий висновок суд зробив виходячи з вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється.

Данні про особу підозрюваного органом досудового розслідування не збирались, суду надані не були, судом належним чином враховані не були.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу також не містить належного обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного, сторона захисту вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, наприклад, цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю або інший більш м`який запобіжний захід.

Посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на тяжкість вчиненого злочину не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає з дружиною, трьома дітьми, двоє з яких неповнолітні, та братом інвалідом та всі вказані особи перебувають на утриманні ОСОБА_7 . Раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Таким чином, підстави для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою відсутні.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджав встановленню істини, від органів досудового розслідування не переховувався, будь-які із речей знищити можливості не має.

Ризики, передбачені статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведені.

Слідчий суддя не взяв до уваги обґрунтування та заперечення сторони захисту проти задоволення клопотання слідчого та не надав жодної оцінки таким обґрунтуванням в оскаржуваній ухвалі.

За таких підстав ухвала слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2022 року по справі № 953/4546/22, провадження № 1-кс/953/2935/22 підлягає скасуванню.

Прокурор ОСОБА_9 подав заяву у якій зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000284 від 29.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 фактично був затриманий 15.08.2022 о 12 год. 15 хв., в порядку ст. 208 КПК України, та доставлений в приміщення суду в межах 60 годин.

16.08.2022 об 10 год. 35 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто у прийнятті обіцянки та одержання неправомірної вигоди для третьої особи на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

На підтвердження обґрунтованісті повідомленої ОСОБА_7 підозри слідчим надано: протоколом допиту потерпілого від 29.12.2021 та від 27.12.2022; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 09.08.2022; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України під час якого у останнього виявлено та вилучено частину неправомірної вигоди у розмірі 1 000 доларів США.

Колегія суддів не погоджується з урахуванням названих вище обставин та доказів обґрунтованості підозри із доводами сторони захисту щодо повної відсутності ризиків, взагалі.

Так санкція ч.3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини,тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , має місце реєстрації та місце проживання, є ФОП, має на утриманні двох дітей, раніше не судимий, страждає на гіпертонію..

В той же час враховуючи існування зазначених ризиків,передбачених п.п.1,3,4,5ч.1ст.177КПК України, наявність яких не спростовано стороною захисту ,а також оцінюючи сукупність обставин, а саме:вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення;тяжкість покарання,що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого підозрюється, враховуючи ,що дії ОСОБА_7 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а сума застави визначена правильно.

Даних які б вказували на неможливість підозрюваного ОСОБА_7 за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляцій колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному по кримінальному провадженню № 0000284 від 29.12.2021 року за ч. 3 ст. 369-2 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді