КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року про повернення скарги особі, яка її подала, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління ДБР України, яка полягає у не розгляді клопотання поданого в порядку ст. 220 КПК України, повернуто особі, що її подала.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя зазначив, що положення п.1 ч.1 ст. 303 КПК України чітко визначає коло осіб, які можуть звернутись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, проте зі скарги ОСОБА_5 не вбачається, що останній має певний процесуальний статус у кримінальному провадженні №0000351 від 23.03.2020 року, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_5 підлягає поверненню особі, яка її подала на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року та постановити нову ухвалу, якою включити у мотивувальну частину посилання на те, що на момент винесення оскаржуваного рішення від 03.06.2021 року він ( ОСОБА_5 ) не мав ніякого процесуального статусу, оскільки ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року (справа №761/12852/21) не була виконана.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року (справа №761/12852/21) задоволено його скаргу, в якій він просив зобов`язати внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 31.03.2021 року щодо вчинення службовими особами ТУ ДБР м. Миколаєва, прокурором Миколаївської обласної прокуратури (процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000351 від 23.03.2020 року) та суддями Центрального районного суду м. Миколаєва кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 396, ч.2 ст. 366 КК України. У зв`язку з цим, він ( ОСОБА_5 ) звернувся до керівника ГСУ ДБР України в порядку ст. 220 КПК України з клопотанням, в якому просив надати йому витяг з ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року.
Апелянт також вказує, що станом на день звернення зі скаргою та винесення слідчим суддею ОСОБА_6 оскаржуваної ухвали від 03.06.2021 року ухвала слідчого судді від 20.04.2021 року не була виконана керівництвом ГСУ ДБР України, а тому слідчий суддя ОСОБА_6 відмовився розглядати його скаргу, але без зазначення у мотивувальній частині свого рішення факту невиконання ухвали слідчого судді від 20.04.2021 року, а лише зазначив, що «з матеріалів скарги не вбачається, що ОСОБА_5 має певний процесуальний статус у кримінальному провадженні №0000351 від 23.03.2020 року, як цього вимагає п.1 ч.1 ст. 303 КПК України» і, таким чином, на думку апелянта, слідчий суддя ОСОБА_6 винесла неправосудну ухвалу, якою в майбутньому буде прикриватися керівництво ГСУ ДБР України, скеровуючи злочинні усні вказівки як слідчим у кримінальному провадженні №0000351, так і слідчим у кримінальному провадженні №0000511, які фальшуються одночасно.

Прокурор та особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, а тому враховуючи, що у своїй скарзі ОСОБА_5 просив проводити апеляційний розгляд без його участі, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 №761/20318/21 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи №761/20318/21 (провадження №1-кс/761/12194/21), ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Головного слідчого управління ДБР України розглянути його клопотання від 28.05.2021 року в порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, крім іншого, може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_5 на підставі п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя зазначив, що положення п.1 ч.1 ст. 303 КПК України чітко визначає коло осіб, які можуть звернутись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, однак скарга ОСОБА_5 не містить даних, що він має певний процесуальний статус у кримінальному провадженні №0000351 від 23.03.2020 року, а тому останній не наділений правом звертатися до слідчого судді зі скаргою в порядку визначеному ч.1 ст. 303 КПК України.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки за змістом положень п.1 ч.1 ст. 303, ч.1 ст. 220 КПК України право на оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших,процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, в даному випадку у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України, мають сторона захисту, потерпілий, його представник чи законний представника, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

За таких обставин, оскільки скарга ОСОБА_5 не містить даних на підтвердження тієї обставини, що він відноситься до переліку осіб, які відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, мають право оскаржувати бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а саме у не розгляді його клопотання від 28.05.2021 року в порядку ст. 220 КПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києвавід 03.06.2021 року про повернення скарги особі, яка її подала на підставі п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києвавід 03 червня 2021 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління ДБР України, яка полягає у не розгляді клопотання поданого в порядку ст. 220 КПК України, повернуто особі, що її подала без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3