Номер провадження: 11-сс/813/1288/22
Головуючий у першій інстанції Пислар В.П.
Доповідач Коломієць Н. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Коломієць Н.О.

суддів: Калініченка І.С., Красновського І.В.

за участі секретаря судового засідання Узун Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0009562, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Балабана С.П. про накладення арешту на нерухоме майно - приміщення АДРЕСА_1 з забороною відчуження та розпорядження вказаним майном у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

В поданій 12.09.2022 року через систему «Електронний суд» апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Балабана С.П. про накладення арешту на нерухоме майно - приміщення АДРЕСА_1 .

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. В обґрунтування клопотання вказує на те, що ухвала слідчого судді постановлена без її виклику та без її участі як власника майна. Станом на теперішній час вона так і не отримала копію ухвали. Вона як власник арештованого майна не є стороною кримінального провадження №0009562 від 22.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, тому не мала можливості скористатись правами, передбаченими ст. 221 КПК України. Оскільки до теперішнього часу копію ухвали слідчого судді вона не отримала, вважає, що строк на оскарження цієї ухвали нею не пропущений, оскільки такий строк, виходячи з приписів ч. 2 ст.395КПК України має обчислюватись з дня отримання нею копії судового рішення (а.с. 82-85).

В адресованих апеляційному суду заявах: прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси Д. Пилипенко просив розглянути скаргу у відсутності прокурора, ОСОБА_1 просила розглянути скаргу у відсутності заявника (апелянта) та задовольнити її у повному обсязі.

Згідно до приписів ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд клопотання власника майна ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не прибули, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином.

Заслухавши: суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи, ухвалою слідчого судді, суду.

При цьому, законом не зазначено переліку підстав при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Перевіривши доводи викладені у клопотанні, колегія суддів не погоджується з твердженням власника майна про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала постановлена та оголошена слідчим суддею 16.06.2017 року без участі власника майна ОСОБА_1 (а.п. 15).

В раніше поданому представником ОСОБА_1 адвокатом Грішиним О.В. 24.06.2022 року клопотанні про поновлення строку на оскарження вказаної ухвали, зазначено що ОСОБА_1 про наявність такої ухвали дізналась 03.11.2021 року (а.с. 25).

З Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що у червні 2022 року представник власника майна ОСОБА_1 - адвокат Грішин О.В. звертався до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про скасування арешту з приміщення АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0009562 від 22.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року по справі №522/4157/17., за результатами розгляду якого 21.06.2022 року слідчим суддею прийнято рішення про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

З наведеного слідує, що власник майна ОСОБА_1 принаймні станом на час подачі клопотання слідчому судді про скасування арешту майна (червень 2022 року) достовірно знала про наявність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно від 16.06.2017 року (яка оприлюднена в ЄДРСР 04.07.2017 року) та її зміст, тому протилежні доводи та твердження про неотримання нею копії ухвали до теперішнього часу, є неприйнятними.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders SA v. Spain", заява № 11681/85» констатовано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Той факт, що ОСОБА_1 подавалось клопотання про скасування арешту конкретного майна, однозначно свідчить про її обізнаність з приводу накладення арешту та зміст ухвали слідчого судді.

Доказів про те, що ОСОБА_1 мала перешкоди у доступі до оскаржуваної ухвали або отримання її копії, апелянтом суду не представлено, а також не зазначено інших об`єктивно непереборних та поважних обставин, які позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу у визначений законом строк з огляду на те, що за твердженням апелянта про ухвалу вона дізналась ще 03.11.2021 року (а.с. 25).

При цьому ОСОБА_1 лише через пів року (у червні 2022 року) звернулась через свого представника адвоката Грішина О.В. до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна та після відмови слідчого судді в його задоволенні 21.06.2022 року, 24.06.2022 року звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу про накладення арешту на майно, до якої додала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року про арешт майна.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.08.2022 року у задоволенні вказаного клопотання - відмовлено. При цьому роз`яснено право на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Незважаючи на зазначені обставини, 12.09.2022 року ОСОБА_1 знову подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження разом з апеляційною скаргою, доводи якого аналогічні тим доводам, що викладені у клопотанні від 24.06.2022 року (а.с. 25), хоча повторне звернення до суду з тим самим клопотанням, після розгляду аналогічного клопотання по суті КПК не передбачено.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо, вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи та доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0009562 від 22.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, оскільки клопотання власника майна ОСОБА_1 від 12.09.2022 року про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї ухвали не містить об`єктивних доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, в зв`язку з чим апеляційний суд не знаходить правових підстав для поновлення процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою.

Керуючись статтями 117, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_1 від 12.09.2022 року про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0009562, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_1 - повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

Н.О.Коломієць І.С.Калініченко І.В.Красновський