ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000010 від 17.01.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Мотовилівка Фастівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, не є інвалідом, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, за наступних обставин.

Так, 10 жовтня 2018 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особою матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, на залізничній станції Фастів-1 за адресою: вул. Шевченка, 30, м. Фастів, Київська область зайшли до 4 вагону № 07705 електропоїзда № 6036 сполученням «Миронівка-Київ» щоб доїхати з станції Фастів-1 до станції Мотовилівка.
Відразу після відправлення електропоїзда № 6036 сполученням «Миронівка-Київ» о 22 год. 30 хв., під час руху даного електропоїзда на станції Снітинка, що знаходиться поблизу с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особою матеріали віднсно якої виділені в окреме кримінальне провадження без попередньої змови між собою, перебуваючи у громадському транспорті, вирішили вчинити хуліганські дії.
Реалізуючи свій спільний раптово виниклий злочинний намір, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, групою осіб, з метою самоствердження, керуючись мотивом явної неповаги до суспільства, що проявилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, в присутності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 грубо порушили громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка проявилася у пошкодженні впродовж тривалого часу чужого майна (дії тривали близько 20 хв. під час руху поїзда від станції Снітинка до станції Мотовилівка), тобто майна АТ «Українська залізниця» шляхом розрізання сидінь у вагоні, зривання сидінь з каркасів, розбиття скла на всіх вікнах та вхідних дверях вагону № 07705, що рухався в складі електропоїзда № 6036 сполученням «Миронівка-Київ».
Вказані умисні протиправні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особи матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження призвели до порушення порядку нормальної діяльності АТ «Українська залізниця» та відповідно інтересів багатьох осіб, а саме пасажирів та працівників залізничного транспорту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що у жовтні 2018 року (точної дати не пам`ятає) він перебував у м. Фастові разом зі знайомими, вживали алкоголь. Потім вони пішли на вокзал ст. Фастів, де сіли до вагону електропотяга. При цьому інших людей у вагоні на той момент не було. Зазначив, що разом з ним були також ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Перебуваючи у вагоні електропотяга вони почали бити вікна, але хто саме почав їх бити не пам`ятає. Крім того, стрибали по сидіннях, що він також робив, а всі інші ламали сидіння. Потім на станції Мотовилівка він разом з ОСОБА_20 виплигнув з вагона електропотяга через розбите скло. Всі інші вийшли через двері електропотяга. Потім вони дочекалися електропотяг з м. Києва та поїхали додому. . У скоєному щиро розкаявся.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 30.05.2022.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_21