Справа № 526/2712/21
Провадження № 1-кп/526/70/2022
В И Р О К
іменем України

01 червня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч в режимі відеоконференції кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000398 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Харківці Лохвицького району та жителя АДРЕСА_1 ,громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

встановив:

30.08.2021 року, близько 10 год. 00 хв., водій ОСОБА_9 , керуючи легковим автомобілем «VOLKSWAGEN» Passat B4 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався по місту Гадяч, по проїзній частині вул. Лохвицької від вул. Дзержинського до вул. Тельмана. Коли він наблизився до магазину «Все для Вас від Шиловича», що по вул. Лохвицькій, 30-В, проїзну частину вул. Лохвицької у цьому місці, на нерегульованому пішохідному переході, в зоні дії дорожніх знаків 5.35.1 та 5.35.2 Правил дорожнього руху України «Пішохідний перехід», переходили неповнолітні пішоходи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухаючись з правого боку наліво по ходу руху автомобіля «VOLKSWAGEN» Passat B4 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 .

За вказаних обставин водій ОСОБА_9 , при перебуванні пішоходів на пішохідному переході, своєчасно не зменшив швидкості керованого ним автомобіля «VOLKSWAGEN» Passat B4 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та не зупинився щоб дати їм дорогу, внаслідок чого вчинив наїзд даним транспортним засобом на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тим самим допустивши дорожньо-транспортну пригоду.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи № 180 від 05.11.2021 отримала тілесні ушкодження: поєднана травма: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню, дифузного аксонального пошкодження головного мозку, забитої рани лобної ділянки голови; множинні забиті рани та садна тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; посттравматичний синовіїт лівого колінного суглобу, розриви хрестоподібних зв`язок та медіальної колатеральної зв`язки; стороннє тіло кон`юнктивальної порожнини правого ока, які лише у своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення (згідно п.п.2.1.1.а, 2.1.2 та 2.13в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року).

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи № 173 від 26.10.2021 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки, закритого уламкового перелому середньої третини лівої малогомілкової кістки, закритого перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки, закритого перелому шилоподібного відростка правої ліктьової кістки, які лише у своїй сукупності, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (згідно п.п.2.1.1в, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року).

Відповідно до висновків інженерно-транспортних експертиз № СЕ-19/117-21/12055-ІТ від 23.10.2021 та № СЕ-19/117-21/13258-ІТ від 10.11.2021 у діях водія ОСОБА_9 встановлено невідповідності з вимогами п.18.1 Правил дорожнього руху України (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. У вказаній дорожній обстановці водій ОСОБА_9 мав технічну можливість попередити наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та не заперечував фактичні обставини його вчинення. Просить вибачення в потерпілих за те, що сталося. Вважає те, що відбулася дорожньо-транспортна пригода прикрим випадком та не зміг пояснити, чому він не зреагував на появу пішоходів на переході. Також обвинувачений просить врахувати, що ним відшкодовано моральну шкоду потерпілій ОСОБА_10 в розмірі 33 000 грн. та в розмірі 17 000 грн ОСОБА_11 .
Представники неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 при призначенні покарання ОСОБА_9 просили визначити не сувору міру покарання, оскільки обвинувачений вибачився перед потерпілими, вину свою визнавав, збитки частково відшкодував, тому просили застосувати ст.75 КК України та призначити покарання обвинуваченому з іспитовим строком. Також, підтримали заявлений 21.12.2021 року цивільний позов, в якому просили стягнути з ПАТ «Страхова Група «ТАС» 37133,81 грн майнової шкоди та 1856,69 грн моральної шкоди, з ОСОБА_9 498143,31 грн моральної шкоди, судові витрати солідарно з ПАТ «Страхова Група «ТАС» та ОСОБА_9 та просили позов задовольнити повністю.

Представники неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 при призначенні покарання ОСОБА_9 покладалися на розсуд суду. Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 зазначила, що не наполягає на реальній мірі покарання відносно ОСОБА_9 , оскільки він повинен відшкодовувати завдані ушкодженням здоров`я збитки. Також, підтримали заявлений 20.01.2022 року цивільний позов, в якому просили стягнути з ПАТ «Страхова Група «ТАС» 18792,67 грн майнової шкоди та 939,63 грн моральної шкоди, з ОСОБА_9 199060,37 грн моральної шкоди та просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ «Страхова Група «ТАС» в судове засідання не з`явився. 04 лютого 2022 року ним було подано відзив на позовну заяву, в якому представник страхової компанії просив у позовних вимогах відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що позивачі не зверталися із заявами про виплату страхового відшкодування, що ними підтверджено 5015,46 грн на лікування ОСОБА_10 та 14129,38 грн на лікування ОСОБА_11 та не згідні з розміром моральної шкоди, обґрунтовуючи це тим, що сума сплати моральної шкоди становить 5 %, а це 706,47 грн ОСОБА_11 , 250,77 грн ОСОБА_10 . Також, просили судові витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 .

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом потерпілих та обвинуваченого.
Дії ОСОБА_9 судом кваліфікуються за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження .

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання судом враховуються всі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який до кримінальної відповідальності не притягувався, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер за віком.
З урахуванням вищенаведеного, думки представників потерпілих щодо міри покарання, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого буде призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України з застосуванням ст.75 КК України та покладенням на ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпечуваного транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167, ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнали потерпілі, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках. При цьому, суд також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_9 сплатив в якості відшкодування завданої моральної шкоди потерпілому ОСОБА_11 17000 грн, та потерпілій ОСОБА_10 33 000 грн.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимоги потерпілих про стягнення на їх користь моральної шкоди, а саме стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень на користь законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_6 та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. на користь законного представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про стягнення на користь потерпілих з ПАТ «Страхова Група «ТАС» матеріальної шкоди, заподіяної ДТП та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Витрати на лікування потерпілих є документально підтвердженими, розмір та розрахунок таких витрат чітко вказаний представниками потерпілих у цивільних позовах, з таким обґрунтуванням суд повністю погоджується, тому в частині стягнення майнової шкоди з ПАТ «Страхова Група «ТАС» цивільні позови підлягають до повного задоволення, а саме : на користь законного представника ОСОБА_11 в розмірі 18792,67 грн та в розмірі 37133,81 грн на користь законного представника потерпілої ОСОБА_10 .

Оскільки, відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тому на користь законного представника ОСОБА_11 підлягає стягненню з ПАТ «Страхова Група «ТАС» моральна шкода в розмірі 939,63 грн та на користь законного представника потерпілої ОСОБА_10 в розмірі 1856,69 грн

Судові витрати по справі складають витрати на проведення експертних досліджень в сумі 1716,20 гривень, і дані витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

зас удив:

ОСОБА_9 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в сумі 25 000 грн. Стягнути з ПАТ «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 18792,67 грн та моральну шкоду в сумі 939,63 грн.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 завдану моральну шкоду в сумі 250 000 грн. Стягнути з ПАТ «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 37133,81 грн та моральну шкоду в сумі 1856,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 1716 грн. 20 коп.

Речовий доказ автомобіль «VOLKSWAGEN Passat», державний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_12 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 02 вересня 2021 року на автомобіль «VOLKSWAGEN Passat», державний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 1996 року випуску з номером кузова НОМЕР_2 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1