Провадження № 1-кп/932/127/22
Справа № 932/2808/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000228, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крайній Кут, Спаського району, Приморського краю, Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_6 , 2008 року народження, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «майстер-сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 413 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України

№ 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

Разом з цим, громадянин України ОСОБА_4 , проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом з 29.11.2021 року та перебуває у військовому званні «майстер-сержант».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №66 від 01.04.2021 майстер-сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду начальника складу складів взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення вказаної військової частини.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2021 «Про закріплення за підрозділами частини озброєння, військової техніки та інших матеріальних засобів у 2022 році», ОСОБА_4 призначено відповідальним за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України. Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, майстер-сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 6, 9, 11, 16, 121-122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, п. 4, 6 Розділу І, п. 2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року №359, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись вимог Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати вчинення злочинів, дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, відповідати за збереження і правильну експлуатацію наданої йому у тимчасове службове користування і закріпленої за ним зброї та бойових припасів, не допускати ганебних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки, постійно мати зброю при собі, забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання і використання, який унеможливлював би втрати та крадіжки.

Згідно ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 121 Статуту, сержант із матеріального забезпечення роти (батареї), старшина роти (батареї) в мирний і воєнний час відповідає за облік та правильне зберігання стрілецької зброї, боєприпасів до неї, іншого майна роти, зберігання особистих речей військовослужбовців у кімнаті для зберігання майна роти, стан пожежної безпеки приміщень роти і закріпленої за нею території, ведення ротного (корабельного) господарства.

У відповідності до ст. 122 Статуту, сержант із матеріального забезпечення роти зобов`язаний своєчасно одержувати і оглядати зброю, боєприпаси, спорядження та інші матеріальні засоби, що надходять до роти, стежити за їх наявністю, правильним зберіганням і експлуатацією, своєчасно передавати їх у ремонт; негайно доповідати командирові роти та головному сержантові роти про виявлені випадки нестачі, втрати чи несправності зброї, боєприпасів та інших матеріальних засобів.

Згідно п.3.2.40 наказу Міністра оборони України від 16 липня 1997 року, № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних сил України», начальники складів частини відповідають за приймання та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів, за підтримку внутрішнього порядку, санітарний та протипожежний стан на складах.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359 (надалі - Інструкція).

Відповідно до пунктів 2, 4, 15, 16, 22 Розділу 2 цієї ж Інструкції, у підрозділах військової частини облік стрілецької зброї та боєприпасів ведеться за книгою видачі зброї та боєприпасів, книгою обліку за номерами і закріплення озброєння та техніки, книгою обліку озброєння та техніки за номерами і технічним станом, відомістю закріплення зброї за особовим складом .

У підрозділах військової частини стрілецька зброя та боєприпаси до неї, у тому числі спортивна та навчальна, зберігаються в кімнаті для зберігання зброї в порядку, передбаченому статтями 144-151 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Стрілецька зброя (у тому числі спортивна і навчальна) закріплюється за військовослужбовцями рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців, у яких штатна зброя - пістолет) під особистий підпис у відомості закріплення зброї за особовим складом. Стрілецька зброя та боєприпаси особовому складу для навчання, занять, під час заступання у варту, а також для чищення видаються під особистий підпис.

Після закінчення занять (навчань, стрільб, чергування, патрулювання, виконання службового завдання, відряджень) зі стрілецькою зброєю та повернення з варти, стрілецька зброя повинна бути вичищена і здана черговому підрозділу (частини).

Відповідно до пункту 4 Розділу 4 зазначеної Інструкції, військовослужбовці в період занять, стрільб, навчань отриману стрілецьку зброю та боєприпаси до неї повинні постійно мати при собі.

24 березня 2022 року ОСОБА_4 на території військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , була видана у службове користування зброя - автомат АКС-74 № НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 , у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, 10 квітня 2022 року перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , діючи зі злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не дотримався встановлених правил зберігання ввіреної йому для службового користування зброї в умовах воєнного стану, а саме автомату АКС-74 № НОМЕР_2 , залишив його без нагляду у службовому автомобілі.

11 квітня 2022 року приблизно о 04.00 годині перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду службового автомобіля, ОСОБА_4 виявив відсутність автомату АКС-74

№ НОМЕР_2 , загальною вартістю 4845 гривень 92 копійок, тим самим вчинив втрату ввіреної йому для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у втраті ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 3 ст. 413 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що він є військовослужбовцем за контрактом та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . З метою виконання службових обов`язків, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, 24 березня 2022 року йому було видано у службове користування автомат АКС-47. Втім, він недотримався правил зберігання зброї й 10 квітня 2022 року залишив його у власному автомобілі без нагляду. В результаті чого, 11 квітня 2022 року близько 04.00 години ранку, він виявив зникнення ввіреної йому зброї, а саме автомат АКС-47.

В скоєному щиросердно покаявся.

В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного примусу з боку робітників поліції до нього не застосовувалися.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
- актом службового розслідування № 493 (том 1 а.с. 13-19);

- копією відомості закріплення зброї за особовим складом, відповідно до якої за майстер сержантом ОСОБА_4 було закріплено зброю АКС-74 № НОМЕР_2 (том 1 а.с. 25);

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 відповідно до якого ОСОБА_4 призначено на посаду (том 1 а.с. 65);

- копією контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_4 (том 1 а.с. 76-79)

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у втраті ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах воєнного стану, а дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 413 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також його відношення до скоєного.

Щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, а також враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення вперше, за місцем служби характеризується позитивно, його відношення до вчиненого, щире каяття, усвідомлення вчиненого, повне відшкодування завданої шкоди, та те, що ОСОБА_4 надав належну оцінку своїй поведінці, висловив готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомив обставини скоєного кримінального правопорушення, а також й те, що згiдно статті 50 КК України покарання має на метi не тiльки кару, а й виправлення засуджених, й тому суд, з врахуванням наведених обставин, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, вважає можливим на підставі ст.69 КК Україниперейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 413 КК України у виді штрафу, в розмірі одна тисяча сімсот шістдесят п`ять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке є достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370-371, 373- 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 413 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 413 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі одна тисяча сімсот шістдесят п`ять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 30 005 (тридцять тисяч п`ять) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1