Справа 688/2384/22
№ 1-кс/688/1742/22
Ухвала
про накладення арешту на майно

15 вересня 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника ВРЗСТ СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000870 від 28 серпня 2022 року, про арешт майна,

встановив:

Заступник начальника ВРЗСТ СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000870 від 28 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 27.08.2022, близько 19:25 годин, в м. Шепетівка на перехресті проспекту Миру та вул. Степана Бендери, відбулось зіткнення між автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював буксирування автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та велосипедистом ОСОБА_7 , 1958 року народження. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому коліна правої ноги.

28.08.2022 відомості про вказане правопорушення внесені до ЄРДР №0000870 та розпочато розслідування за ч.1 ст.286 КК України.

Після проведення огляду місця події 27.08.2022 за вказаним вище фактом, автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» державний номерний знак НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107» державний номерний знак НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та велосипед марки «Ардіс», коричневого кольору, вилучені та поміщені на зберігання до спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту у м. Шепетівка по вул. Старокостянтинівське шосе, 31, на час розслідування у кримінальному провадженні.

28.08.2022 вказані транспортні засоби та велосипед визнані у кримінальному провадженні речовими доказами, оскільки містять на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди.

13.09.2022 проведено огляд вказаних вище автомобілів та велосипеда, під час якого вилучено гнучке зчеплення для буксирування автомобіля у вигляді мотузки, довжиною 8,55 м, за допомогою якого ОСОБА_5 власним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював буксирування автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107» державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказане гнучке зчеплення для буксирування автомобіля на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .

13.09.2022 гнучке зчеплення для буксирування автомобіля у вигляді мотузки, довжиною 8,55 м у кримінальному провадженні визнано речовим доказом, оскільки містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди

В подальшому під час досудового розслідування виникла потреба в проведенні певних слідчих дій, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до його зникнення або пошкодження, та як наслідок призведе до перешкоджання та затягування в прийнятті процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна..
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 6) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
В даному випадку підставою для арешту майна є наявність розумних підозр, що вказане у клопотанні слідчого майно є доказом вчинення злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Таким чином, при вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що для арешту майна є правові підстави, та що слідчим та прокурором наведено достатньо доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Враховуючи, що гнучке зчеплення для буксирування автомобіля у вигляді мотузки, довжиною 8,55 м, яке належить ОСОБА_6 , визнано речовим доказом, слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження ним.

В частині заборони іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном, на яке накладається арешт, відмовити, оскільки слідчим не конкретизовано коло осіб, яких стосується така заборона.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання заступника начальника ВРЗСТ СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на гнучке зчеплення для буксирування автомобіля у вигляді мотузки, довжиною 8,55 м, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заборонивши власнику відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК