1Справа № 335/3648/22 1-кс/335/1997/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши в порядку підготовки до розгляду матеріали клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 21.04.2022, за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.08.2022 до слідчого судді надійшло вказане клопотання, яке обґрунтоване посиланням на таке.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328 від 21.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є російська федерація), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статут ООН.

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.

Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканою.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 російською федерацією.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою.

При цьому, ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

В порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 24.02.2022 вище політичне та військове командування російської федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України. Зокрема, за результатами воєнних дій, 27.02.2022 збройними силами російської федерації незаконно окуповано м. Бердянськ Запорізької області.

З метою встановлення контролю та політичної влади на території тимчасово окупованого м. Бердянськ Запорізької області, невстановлені особи з числа військової адміністрації російської федерації створили незаконні правоохоронні органи у м. Бердянськ Запорізької області та почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, які б співпрацювали з ними, в тому числі підшукувати осіб для призначення на посади в незаконно створених правоохоронних органах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 06.04.2022, більш точна дата та час невідомо, невстановлені особи військової адміністрації російської федерації запропонували громадянину України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти на себе функції начальника так званої місцевої «народної міліції» м. Бердянськ Запорізької області.

У подальшому, не пізніше 06.04.2022 ОСОБА_3 знаходячись на території м. Бердянськ Запорізької області, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримуючи агресію російської федерації на території України, добровільно погодились на пропозицію невстановлених осіб військової адміністрації російської федерації у м. Бердянськ Запорізької області зайняти керівні посади у незаконно створеному правоохоронному органі - так званій «народній міліції».

Надавши добровільну згоду на участь у незаконно створеному правоохоронному органі - так званій «народній міліції», починаючи з 06.04.2022, ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , перебуваючи на території відділу поліції за адресою: м. Бердянськ, вул. Лютеранська, 26, почав проводити так звані примусові співбесіди з діючими працівниками Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, з погрозами застосування насильства щодо працівників поліції та членів їх родини, з метою схилити останніх до здійснення колабораційної діяльності та переходу на бік окупаційної влади країни агресора для виконання своїх обов`язків під керівництвом військової адміністрації російської федерації, а також добровільної здачі табельної вогнепальної зброї.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

21.04.2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

26.04.2022 у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 7 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_3 яке направлено за місцем його мешкання та за адресою розташування Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області.

03.05.2022 року визначено підслідність кримінального провадження № 0000328 за слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

14.05.2022 року підозрюваний ОСОБА_3 оголошений у розшук та досудове розслідування в цей же день було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, до встановлення місцезнаходження останнього.

10.06.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328 відновлено на підставі ст. 282 КПК України, для проведення необхідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій.

15.06.2022 року визначено підслідність кримінального провадження № 0000328 за СУ ГУНП в Запорізькій області.

27.06.2022 року підозрюваний ОСОБА_3 оголошений у міжнародний розшук.

19.07.2022 продовжено строк досудового розслідування строком до 4-х місяців, тобто до 21.09.2022.

19.07.2022 підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

04.08.2022 щодо ОСОБА_3 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яку того ж дня вручено захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_5 .

Вжитими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_3 виявилось неможливим. Водночас досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що ОСОБА_3 на теперішній час перебуває на посаді так званого начальника «народної міліції» м. Бердянськ Запорізької області, де й мешкає за невстановленими адресами, тобто перебуває на території, яка наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 включена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), станом на 17.06.2022, де й переховується до слідства та суду.

На підставі викладеного заступник начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про можливість призначення клопотання до розгляду в судовому засіданні, слідчий суддя виходить з такого.
Як випливає із змісту ст. 297-1 КПК України:

спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні , зокрема, щодо злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України;

здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду;

якщо у кримінальному провадженні повідомлено про підозру декільком особам, слідчий, прокурор вправі звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких наявні передбачені частиною другою цієї статті підстави, а стосовно інших підозрюваних подальше досудове розслідування у цьому самому кримінальному провадженні здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Таким чином, ключовим питанням при проведенні спеціального досудового розслідування є наявність у особи статусу підозрюваної, що в свою чергу вимагає суворого дотримання вимог КПК України щодо порядку повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України (в редакції Закону України № 1422-IX від 27.04.2021) повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 перебуває на тимчасово окупованій території України, а також обґрунтована неможливість вручення йому повідомлення про підозру (про зміну підозри в тому числі) в порядку ч. ч. 1, 2, 4 ст. 135, ст. 278 КПК України. Неможливість такого вручення підтверджується й доданою до клопотання копією поштового конверта з позначкою відділення пошти про повернення за закінченням терміну зберігання та про те, що адресат знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Як випливає з матеріалів клопотання, 04.08.2022 слідчим було складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, суть якої полягає у перекваліфікації інкримінованого ОСОБА_3 діяння з ч. 2 ст. 28, ч. 7 ст. 111-1 КК України, на ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відтак, в силу наведених вище обставин та приписів ст. ст. 135, 278 КПК України, про зміну підозри від 04.08.2022 ОСОБА_3 має бути повідомлений в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, тобто шляхом публікації повідомлення в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак до клопотання не додано доказів на підтвердження публікації повідомлення ОСОБА_3 про зміну підозри від 04.08.2022 у вказаному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 297-3 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 КПК України, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 135, 278, 297-1 297-3, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 21.04.2022, за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, - повернути заступнику начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Слідчий суддя
Орджонікідзевського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1