Справа № 729/654/22
1-кп/729/86/22 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарки ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , на даний час перебуває в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
прокурорки ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
До Бобровицького районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурорка заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , оскільки строк тримання під вартою останньому закінчується 19 вересня 2022 року, а ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу наявні і на даний час.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так як вважає, що не винуватий у вчиненні кримінального правопорушення. Захисник також заперечував проти задоволення клопотання та просив змінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, так як ризики, які були враховані про обрання та продовження запобіжного заходу відсутні.
Потерпіла підтримала клопотання прокурорки, вказавши, що ОСОБА_4 є агресивний та становить небезпеку для її сім`ї.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Статтею 315 КПК України визначені питання, які вирішує суд на підготовчому судовому засіданні і в рішенні Конституційного суду від 23.11.2017 року зазначено, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).
Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 19 вересня 2022 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Слід врахувати, що на підготовчому судовому засіданні суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», відповідно до якого, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії» також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, а саме встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст.115 КК України, особливо тяжкого злочину щодо умисного заподіяння смерті іншій особі ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння в умовах дії воєнного стану, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеченості, не має постійного офіційного місця роботи, хоча є працездатною особою; не має міцних соціальних зв`язків, а тому усвідомлюючи свою відповідальність та можливу міру покарання у разі доведеності його винуватості, намагатиметься переховуватися та ухилятися від суду,може здійснювати тиск на потерпілу та свідків з метою зміни їх показів, що може перешкоджати об`єктивному розгляду кримінального провадження, оскільки останньому відомо місце проживання потерпілої та всіх свідків даної події; ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочин, у вчиненні якого обвинувачується вчинив в стані алкогольного сп`яніння , а тому може у подальшому вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Таким чином, заявлені прокуроркою ризики, передбачені п.п.1,3,5, ст.177 КПК України, які існували при обранні та продовженні запобіжного заходу, які виправдовують запобіжний захід не змінилися та не зменшилися.
Враховуючи вказане вище та те, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 19 вересня 2022 року, виходячи з необхідності уникнення ризиків, встановлених під час обрання та продовження запобіжного заходу, які на даний час не змінилися та не зменшились, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурорки та вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.314-316 КПК України,
Клопотання прокурорки ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 14 листопада 2022 року.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1