УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

Справа № 936/741/22

Провадження № 1-кп/936/102/2022

18.08.2022 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , під час судового розгляду кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України,

розглянувши клопотання начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України.

У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 03 травня 2022 року приблизно в 21 годині 28 хвилин керуючи легковим автомобілем марки «Ford Transit Connect» реєстраційний номер НОМЕР_1 , робоча гальмова система та система рульового керування якого згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/4036-ІТ від 03.06.2022 знаходились в працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією, рухаючись на 11 кілометрі + 950 метрів автомобільного шляху Т0718 «Нижні Ворота-Воловець-Міжгір`я», в селищі Воловець, по вулиці Карпатській, 61 а, Мукачівського району, Закарпатської області, перебуваючи згідно висновку експерта №949 від 18.05.2022 в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню, не виконав згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/5247-ІТ від 04.07.2022 технічних вимог пункту 12.2 та пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, що обумовило втрату ним контролю над рухом автомобіля марки "Ford Transit Connect" реєстраційний номер НОМЕР_1 , не застосував своєчасного гальмування, внаслідок чого здійснив наїзд на гужовий віз під керуванням керманича ОСОБА_6 , який в цей час рухався у попутньому напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир гужового возу ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої ЗЧМТ, перелом склепіння черепа, субдуральна гематома, гнійний менінгоенцефаліт з вогнищами маляції, посттравматична гідроцефалія, набряк та вклинення речовини головного мозку, закритий перелом грудини, консолідовані переломи ребер справа, з якими був доставлений до реанімаційного відділення Комунального некомерційного підприємства «Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради», де 29 червня 2022 року номер.

Згідно висновку експерта №32/В від 26.07.2022 вищевказані тілесні ушкодження у вигляді важкої ЗЧМТ, перелом склепіння черепа, субдуральна гематома, гнійний менінгоенцефаліт з вогнищами маляції, посттравматична гідроцефалія, набряк та вклинення речовини головного мозку, закритий перелом грудини, консолідовані переломи ребер справа, з врахуванням медичної документації виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму дії, або від ударяння об такі у пасажира гужового транспорту під час ДТП з послідуючим падінням з нього на тверде підлегле покриття, по давності виникнення вкладаються в час ДТП, яка мала місце 03 травня 2022 року. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому склепіння черепа, субдуральної гематоми, забою головного мозку згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.1.3 (б.в.г) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 . За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому грудини, консолідованих переломів ребер, забою серця та легень, згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пункту 2.2.2. мають ознаки середніх тілесних ушкоджень і не знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 Смерть громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала внаслідок гнійного менінгоенцефаліту, внаслідок ускладнення ЗЧМТ у вигляді перелому склепіння черепа, субдуральної гематоми (з врахуванням даних медичної документації), що привело до набряку та вклинення речовини головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 .

04.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст.286-1 КК України.

27.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч.1 ст.286-1 КК України на ч.3 ст.286-1 КК України.

29.07.2022 обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, скерований на розгляд до Воловецького районного суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновком судово-медичної експертизи, протоколами допитів свідків та іншими доказами.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Необхідність у обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків злочину.

Отже, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наведеним вище ризикам, прокурор просить обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло на період з 22.00 год по 06.00 год на строк до двох місців з покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.4 ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні просив задоволити подане клопотання з підстав, наведених у такому.

Потерпіла не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Одночасно висловив позицію щодо можливості не застосовувати заборону на спілкування з потерпілою, оскільки лише через діалог можливо буде досягнути певного примирення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом і полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України, відносно нього на розгляді Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває відповідний обвинувальний акт, що дає підстави зробити висновок про те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення ґрунтується на сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів.

Встановлюючи наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, суд констатує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких та у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину - йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами до десяти років. З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а отже, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого потерпіла та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду.

Окрім цього, суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України- незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілу та свідків, які, як стверджує сторона обвинувачення, дають показання, що викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на них, зокрема, для зміни ними показань на свою користь.

Тому, будь-який інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для запобігання ризикам переховування обвинуваченим від суду та незаконного впливу на свідків і потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходить висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характеру, можливої міри покарання, віку, стану здоров`я обвинуваченого, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наведеним вище ризикам, суд вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло на період з 22.00 години по 06.00 годину, без застосування електронних засобів контролю, на строк два місяці.

Крім цього, у встановленому ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України порядку, обвинуваченого необхідно зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст.331 176, 177, 178, 181, 193-194, 196, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , на період з 22.00 години по 06.00 годину, без застосування електронних засобів контролю, на строк два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.1, п.4 ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_6 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися у житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього вищенаведених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановити до 18.10.2022 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 19.08.2022 року.

Суддя: ОСОБА_1