Справа № 331/3489/22
Провадження № 1-і/331/12/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у режимі відеоконференцзвязку у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 12.06.2021 року, відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іловайськ Донецької області, громадянина України, має повіну середню освіту, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , не має постійного місця проживання, раніше неодноразово засуджений
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
До провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 перебувають матеріали клопотання начальника Приморського відділу Бердяянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.1 та п. 5 ч.1 ст.177КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведення його винуватості в суді, йому загрожує позбавлення волі на строк до шести років. Обвинувачений є раніше неодноразово засудженим, із місць позбавлення волі звільнився за три місяці до того, як знову вчинив тяжкий злочин (у вчиненні якого наразі обвинувачується). Прокурор в обґрунтування наявності ризиків також посилається на відсутність постійного місця проживання та постійного заробітку, та той факт, що обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальностті. Вказане дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, що призведе до відсутності можливості досягнення вимог ст. 2 КПК України в частині притягнення того, хто вчинив злочин до відповідальності в міру своєї вини та, у свою чергу, відновлення соціальної справедливості. Зібраними матеріалами досудового розслідування підтверджується обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень. Стан здоров`я обвинуваченого дозволяє його подальше утримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.
Обвинувачений просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що обґрунтованість підозри не оспорює, він дійсно здійснив крадіжку майна, однак це сталося випадково, він просто шукав місце де переночувати, коли побачив, що у кімнаті хтось є, вирішив піти побачив рюкзак, який вирішив взяти із собою. У скоєному розкаюється. Щодо клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначив, що просить обрати йому домашній арешт, він буде займатися садівництвом та вирощуванням птахів у Приморську, де проживають його діти та усі добре його знають. Зазначив також про проблеми зі здоров`ям, які не можна вирішити в умовах слідчого ізолятора.
Захисник обвинуваченого підтримав його пояснення, просив не продовжувати дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обрати інший, не пов`язаний із позбавленням волі.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.
В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 12.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022. Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строк дії воєнного стану в України продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14 вересня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської областей)», у зв`язку з неможливістю Бердянським міськрайонним судом Запорізької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ на Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.
Передачу кримінального провадження відносно ОСОБА_4 для розгляду по суті до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, Бердянським міськрайонним судом Запорізької області не забезпечено
Згідно ч.1, 2ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою та слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 14 червня 2021 року ЄУН 326/1042/21, провадження №1-кс/326/153/2021 підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000078 від 12.06.2021 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно мотивувальної частини ухвали, ОСОБА_4 було затримано 12 червня 2021 року о 16 год.00 хв.
У подальшому термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року (справа №326/1220/21, провадження №1-і/195/218/22)
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту, на теперішній час не відпали.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом. Крім того, сам обвинувачений про розгляді клопотання про продовження дії запобіжного заходу визнав, що ним дійсно було вчинене кримінальне правопрушення
Наявність ризику переховування підтверджується тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, його місце реєстрації знаходиться на тимчасово окупованій території, у м. Приморськ. Під час розгляду клопотання обвинувачений не зазначав про наявність осіб, із якими має стійкі соціальні зв`язки на території не окупованій збройними силами РФ. Більш того, суперечливими були і пояснення обвинуваченого щодо наявності місця проживання у Приморську, оскільки він то зазначав, що живе із донькою, а потім зазначав, що проник на території дитячого табору, оскільки не мав де переночувати. З огляду на викладені обставини, суд вважає ризик переховування від суду високим.
Суд також оцінює ризик повторного вчинення кримінального правопорушення як дуже високий з огляду на те, що обвинувачений був неодноразово засуджений за вчинення різного роду кримінальних правопорушень, які мають різний об`єкт посягання, судимості за вказані злочини не зняті і не погашені, вчинив злочин через три місяці після звільнення із місця позбавлення волі, що свідчить про його стійку протиправну поведінку.
На недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вказує те, що обвинувачений не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, що підтверджує наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що в разі звільнення обвинуваченого з-під варти він може перешкоджати завершенню розгляду кримінального провадження, ухилятися від участі у судових засіданнях, крім того, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу з тримання під вартою не відпали, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою та її продовження.
Доводи про можливість змінити запобі жний захід на інший у вигляді домашнього арешту не конкретизовані і не мстять посилань на конкретну адресу, за якою можливо буде застосувати такий запобіжний захід.
Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 181, 183, 331, 371, 372, КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 04 грудня 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошений 10 жовтня 2022 року об 11 год.10 хв.
Суддя: ОСОБА_1