Справа №: 398/1252/22
провадження №: 1-кп/398/171/22
УХВАЛА
Іменем України

"30" серпня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження № 0000421 від 05.04.2022 року з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 289 Кримінального кодексу України,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про зміну раніше обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт посилаючись на те, що має матір, яка є особолю з інвалідністю та страждає на ряд захворювань, він особисто не має наміру ухилятися від суду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання ОСОБА_3 та просив його задовольнити. Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу.
Суд, вислухавши думку учасників, вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує сторона обвинувачення; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В даному випадку, на думку суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виправданий, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
На даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, у матеріалах справи відсутні данні про появу нових обставин, які вказують на необхідність зміни раніше обраного запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що розгляд даного кримінального провадження у суді не завершено, підстави для зміни запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт з тих причин, на які посилається обвинувачений, суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 176, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали при відхиленні апеляції.

Головуючий ОСОБА_1