Справа № 201/6551/22
Провадження № 1-кс/201/2433/2022
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника і користувача майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000624 від 29.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що до СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невстановлених осіб, які на території Соборного району міста Дніпра налагодили збут наркотичних речовин.

За даним фактом 29.07.2021 року внесені внесено відомості до ЄРДР за № 0000624 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до інформування ДУ ДВБ НІІ України отримано інформацію, щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення групою осіб, серед яких: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується транспортним засобом BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 .

Транспортний засіб BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитані у ході досудового розслідування свідки підтвердили, що ОСОБА_6 займається незаконним збутом наркотичних засобів, а саме «амфетаміну», незаконно зберігає з метою подальшого збуту та безпосередньо збуває вказану речовину.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2022р. по справі № 201/5952/22, 10.09.2022р. проведено обшук автомобіля BMW Х-6:, д/н. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

автомобіль BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 ;

ключ від автомобіля BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 10.09.2022р. вилучені речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Вилучений під час огляду речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому просив накласти арешт на вилучене під час огляду майно з метою збереження речового доказу.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представника власника автомобіля - ОСОБА_7 і користувача - ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 (діє на підставі ордерів від 10.09.2022р. та від 12.09.2022р.) у судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що був присутній під час обшуку. Під час обшуку з автомоблія нічого не було вилучено, ухвалою слідчого судді не надавалося дозволу на вилучення автомобіля, сам автомобіль не відповідає критерію речового доказу, а постанова слідчого про визнання автомобіля, ключів від нього і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не містить мотивів визнання вилучених речей речовими доказами. Просив повернути вилучений транспортний засіб, ключів від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу користувачеві - ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, вислухавши у судовому засіданні учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні СВ ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за № 0000624 від 29.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2022р. по справі № 201/5952/22, 10.09.2022р. проведено обшук автомобіля BMW Х-6:, д/н. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

автомобіль BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 ;

ключ від автомобіля BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 10.09.2022р. вилучені речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Як видно із протоколу обшуку від 10.09.2022р. під час обшуку у середині автомобіля BMW Х-6, д/н. НОМЕР_1 , нічого не виявлено і не вилучено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 307 КК України передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, якщо ці дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини

При цьому, протокол обшуку, інші матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних, які б указували, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від транспортного засобу відіграють роль речових доказів у кримінальному провадженні, кваліфікованому за ч. 2 ст. 307 КК України.
Підстави для вилучення транспортного засобу, ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ані у клопотанні ані у постанові про визнання речовими доказами - не обґрунтовані.

Отже жодним ознакам зазначеним у ст. 98 КПК України, вилучені речі не відповідають. Доказів протилежного слідчим не надано та слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у відповідності до вимог ст. 170 КПК України не доведено сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим у клопотанні не доведено, що вилучений мотоцикл, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, відіграють роль речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. Частина 5 ст. 173 КПК України містить положення про необхідність зазначення в ухвалі слідчого судді згідно переліку тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття рішення про задоволення клопотання.

З урахуванням вказаних вимог, суддя слідчий вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути користувачеві ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000624 від 29.07.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - про накладення арешту на майно, вилучене 10.09.2022р. під час обшуку, а саме:

автомобіля марки BMW Х-6, д.н. НОМЕР_1 ;

ключів від автомобіля марки BMW Х-6, д.н. НОМЕР_1 ;

свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки BMW Х-6, д.н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути користувачеві ОСОБА_6 вилучене під час проведення обшуку 10.09.2022р. майно, а саме:

автомобіль марки BMW Х-6, д.н. НОМЕР_1 ;

ключі від автомобіля марки BMW Х-6, д.н. НОМЕР_1 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки BMW Х-6, д.н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 16 вересня 2022 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1