У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_6 з Южноукраїнського міського суду

Миколаївської області)

обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції з

ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 вересня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.11.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Захисник просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу суду необґрунтованою, оскільки ризики, які визначені прокурором, нічим не доведені та не підтверджені, адже жодних цілей і підстав для утримання обвинуваченого під вартою на даний час не має.

Зазначив, що обвинувачений не має наміру впливати на потерпілу, яка є його рідною матір`ю, а також на свідків. З місця вчинення злочину не втікав, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Раніше до кримінальної відповідальності притягувався, але покарання відбув повністю. Претензій з боку потерпілої до обвинуваченого не має.

Апелянт не погоджується з висновком суду щодо врахування даних про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП щодо застосування психологічного насильства в сім`ї, оскільки провадження по протоколам про адміністративним правопорушенням судом закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Інші протоколи знаходяться на розгляді у цієї ж судді, що і кримінальна справа, але вони не розглянуті.

Також апелянт не погоджується з висновками суду, що ОСОБА_7 є наркозалежною особою, оскільки будь-яких документів, які б підтверджували даний висновок до матеріалів не додано. Апелянт зазначив, що в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що вживав на момент вчинення злочину наркотичні засобі, але не був від них залежний. На обліку у лікаря-нарколога він не перебуває.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000144, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, і запобігти цим ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ефективний розгляд кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ці вимоги закону дотримані при розгляді клопотання.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на існування ризиків, передбачених ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати. Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Встановлено, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, є наркозалежною особою та притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у сім`ї по відношенню до своєї матері, яка у даному кримінальному провадженні є потерпілою

Суд першої інстанції, врахувавши дані щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий, та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується останній, обставини його вчинення, дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість переховуватись від суду, незаконного впливу на потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчинити інші кримінальні правопорушення).

Є правильними висновки суду першої інстанції, що встановлені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Доводи захисника про те, що зазначені ризики не доведені є необґрунтованими.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника на те, що хоча у відношенні ОСОБА_7 складено декілька протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, але рішення ще не прийняті.

Проте, дана обставина не є безумовною підставою для застосування менш суворого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Враховуючи, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також характеру інкримінованого злочину та особи обвинуваченого, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а стосовно обвинуваченого на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 вересня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8