Справа № 359/3984/20
Провадження № 1-кп/359/141/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з повною відео та аудіо фіксацією кримінального провадження №0000881 від 12.08.2021, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України, розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:
Під час судового засідання прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Прокурор дане клопотання обґрунтовує тим, що на даний час є необхідність у продовженні строку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують мати місце ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність вказаних ризиків свідчать наступні факти: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, а відтак наявні підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою він під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від суду; з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити те, що відповідно до інформації про судимості, ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджувався.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити врахувавши наявні ризики, передбачених ст. 177 КПК України.

У зв`язку із воєнним станом на території України, забезпечити безпосередню участь обвинуваченого при розгляді клопотання ні шляхом етапування, ні в режимі відео конференції не представилося можливим, тому розгляд даного клопотання проводився за його відсутності. В судовому засіданні право на захист було забезпечено його захисником.
Захисник щодо продовження строку тримання під вартою, заперечував. Наголосив, що обвинувачений не має на меті переховуватися від суду. Вважає, що є підстави застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою та просив змінити запобіжний захід з метою мобілізації обвинуваченого до збройних сил з метою захисту держави.

Суд заслухавши думку учасників процесу, прийшов до переконання, що клопотання прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення» Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною захисту та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має сім`ї та інших міцних соціальних зв`язків, які б характеризували його як відповідальну та зразкову особу.

Ймовірність ризику впливу на потерпілого та свідків, з великою ймовірністю залишаються існувати.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий. Має негативну лінію поведінки та схильний до вчинення злочинів.

Судовий розгляд по суті триває. Тому, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, відносно ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, оскільки заявлені ризики не зменшилися, судовий розгляд по суті триває, тому виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Суд прийшов до переконання, що прокурор довів наявність ризиків, а тому клопотання слід задовольнити.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у зв`язку з закінченням терміну, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого слід подовжити на 60 днів, без визначення розміру застави для можливості повноцінного судового розгляду та прийняття відповідних рішень.

Керуючись ст. 331, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24:00 год. 06.06.2022, без визначення розміру застави.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошено о 8:30 год. 11.04.2022.

Головуючий суддя ОСОБА_1