Єдиний унікальний № 946/3094/22
Провадження № 1-кп/946/436/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про закриття кримінального провадження

06 вересня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000722, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Виноградівка Арцизького району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення неодноразово повідомлялася належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд, з урахуванням думок учасників судового провадження, згідно ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про можливість його проведення без її участі.

Суть питання, що вирішується
1.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 10.05.2022, ухвалою від 12.05.2022 було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. ст. 314 315 КПК.

2.Захисник ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК. При цьому захисник послався на те, що ОСОБА_3 не обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи. Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слід обчислювати з 21.09.2021, а саме з моменту повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК, відомості про яке були внесені до ЄРДР 20.09.2021 за №0000889. У подальшому, 18.11.2021 слідчий нібито виніс постанову про об`єднання кримінальних проваджень №0000889 від 20.09.2021 та №0000722 від 30.07.2021. У той же день, 18.11.2021, слідчий виніс формальну постанову про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000722 від 30.07.2021, оскільки досудове розслідування фактично тривало, а копію вказаної постанови, незважаючи на їх неодноразові звернення до сторони обвинувачення, а також на ухвали слідчого судді про зобов`язання відкрити матеріали досудових розслідувань, їм надана не була, а тому вони не мали можливість оскаржити її слідчому судді. З нею вони ознайомилися вже при виконанні вимог ст. 290 КПК, а саме 05.05.2022, тоді ж їм був вручений і обвинувальний акт з додатками. Чи виносилась слідчим постанова про відновлення досудового розслідування і якою датою стороні захисту не відомо, оскільки сторона обвинувачення вказану інформацію станом на 31.05.2022 не надала. Тому, враховуючи, що з моменту оголошення про підозру ОСОБА_3 і не направлення обвинувального акту до суду станом на час складання та вручення їм обвинувального акту, а саме станом на 05.05.2022, минуло 7 місяців 15 днів, тобто більше 2 місяців, строк досудового розслідування не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся з підстав, визначених законом, то, на думку захисника, є підстави для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 згідно п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Встановлені судом обставини
3.У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 висловив думку про можливість призначення судового розгляду, заперечивши проти закриття кримінального провадження. При цьому прокурор зазначив, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження безпідставне, оскільки не узгоджується з нормами КПК. Усі процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні виносились згідно положень КПК, а захисник був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження. Прокурор також зазначив, що підставою для зупинення досудового розслідування слугувало повідомлення захисника ОСОБА_5 про госпіталізацію обвинуваченого до лікарні, а також надана КП «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області інформація про госпіталізацію ОСОБА_3 у лікарню та про його лікування у вказаному закладі охорони здоров`я. Медичного висновку щодо хвороби обвинуваченого у сторони обвинувачення немає, оскільки для його отримання слід було призначити судово-медичну експертизу, яка не проводилася. Копія постанови про зупинення досудового розслідування від 18.11.2021 була надіслана стороні захисту, що підтверджується відповідним супровідним листом, але доказів її вручення чи отримання стороною захисту немає. Крім того, прокурор також не зміг пояснити на підставі чого було прийнято рішення про відновлення досудового розслідування, і чому саме 05.05.2021.

4.Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав своє клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, додатково зазначивши, що він 16.11.2021 повідомив слідчого та прокурора про те, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_3 був госпіталізований до лікарні, а тому він з об`єктивних причин не міг знаходитися у нічний час за місцем проживання, оскільки на той час відносно нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому залишати житло в нічий час. Саме у зв`язку з його повідомленням слідча 17.11.2021 зробила запит та отримала відповідь від лікарні, що обвинувачений ОСОБА_3 дійсно знаходився на лікуванні. Після цього було продовжено проведення досудового розслідування, оскільки були застосовані спроби вручити обвинуваченому безпосередньо у лікарні без участі захисника копію клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 263 КК, відомості про яке були внесені до ЄРДР 20.09.2021 за №0000889, а також повідомлення про підозру, що складене іншим слідчим у іншому кримінальному провадженні за ч. 3 ст.289 КК, відомості про яке були внесені до ЄРДР 30.07.2021 за №0000722. Далі, після цього стороною обвинувачення проводилися інші процесуальні дії. Крім того, лист лікарні від 17.11.2021 про госпіталізацію обвинуваченого та про його хворобу містив лише інформацію про те, що обвинувачений знаходився на лікуванні, але це не є підставою для зупинення досудового розслідування. Підставою для зупинення досудового розслідування є саме тяжка хвороба, але вказаний лист не містив інформацію, що обвинувачений захворів саме на тяжку хворобу, яка би перешкоджала його участі у кримінальному провадженні, оскільки такої хвороби не було, а тому постанова про зупинення досудового розслідування є формально, безпідставною, і, до того ж, не вручена стороні захисту. Під час досудового розслідування сторона захисту взагалі не отримала жодного процесуального документу, у тому числі постанову від 17.11.2021 про продовження строку досудового розслідування, постанови від 18.11.2021 про об`єднання кримінальних проваджень та про зупинення досудового розслідування. Незважаючи на чисельні звернення захисника, а також на рішення суду, доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту був наданий лише 05.05.2022 в порядку виконання ст. 290 КПК, тоді ж їм був вручений і обвинувальний акт, а тому у них не було можливості оскаржити слідчому судді постанову про зупинення досудового розслідування. Захисник також зазначив, що хоча прокурором і надана постанова слідчого про задоволення його клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, але матеріали йому так надані і не були.

5.Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, зазначивши, що він перебував на лікуванні усього 10 днів з 15 по 25.11.2021, і під час його перебування у лікарні слідча намагалися проводити з ним процесуальні дії, а саме вручити якісь документи, але без захисника. Повідомляли вони слідчого та Болградський РВП ГУНП в Одеській області про його госпіталізацію та про закінченням ним лікування, оскільки відносно нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, а Болградський РВП ГУНП в Одеській області здійснював контроль за виконанням ним умов домашнього арешту за місцем його проживання. Після його виписки з лікарні він ніяких викликів, повідомлень від слідчого чи прокурора не отримував, участі у будь-яких слідчих діях не приймав. Йому взагалі не було відомо, що з кримінальним провадженням відносно нього та про те, що воно взагалі було зупиненим. Він також не отримував ніяких процесуальних документів.

6. ОСОБА_3 , згідно обвинувальному акту, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 289 КК, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди, та ч. 1 ст. 263 КК, тобто у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

7.Отже, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, які не відносяться до злочинів проти життя та здоров`я особи.

8.Відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 20.09.2021 до ЄРДР за №0000889, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, 21 вересня 2021 року (а.п. 124 125), ці обставини також вбачаються з п. 26 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування.

9.З іншого повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_3 без участі захисника було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 30.07.2021 до ЄРДР за №0000722, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК, 17 листопада 2021 року (а.п. 126 127), ці обставини також зазначені у п. 35 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування.

10.Відповідно до постанови керівника Ізмаїльської окружної прокуратури від 17.11.2021, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000889 від 20.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, продовжений до трьох місяців, тобто до 21.12.2021 (а.п. 133 134).

11.Постановою прокурора від 18.11.2021 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000722 від 30.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК, та №0000889 від 20.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, об`єднані в одне провадження за №0000722 від 30.07.2021 (а.п. 135 136).

12.Постановою прокурора від 18.11.2021 досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000722 від 30.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289 КК, тобто у об`єднаному кримінальному провадженні, зупинене. З цієї постанови вбачається, що мотивами її винесення було те, що підозрюваний ОСОБА_3 захворів на хворобу, а саме ІХС, стенокардія напруги, серцева аритмія, та з 15.11.2021 госпіталізований до терапевтичного відділення, де на час винесення постанови знаходився на лікуванні, що перешкоджає його участі у кримінальному провадженні (а.п. 144 146).

13.Відповідно до постанови прокурора від 05.05.2022 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було відновлено (а.п. 166). При цьому жодних мотивів відновлення досудового розслідування постанова не містить.

14.У той же день, тобто 05.05.2022 потерпілій, підозрюваному та його захиснику було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування (а.п. 167, п.п. 43 46 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування). Також у цей же день, 05.05.2022, в період часу з 09:25 до 09:50 год. та з 11:31 до 13:30 год. відповідно потерпілій та підозрюваному ОСОБА_3 і його захиснику фактично було надано доступ до матеріалів досудового розслідування та потерпіла і підозрюваний із захисником ознайомилися з ними в порядку, передбаченому статтею 290 КПК (п.п. 44, 46 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування).

15.Також у той же день, а саме 05.05.2022, був складений, затверджений та вручений обвинуваченому та захиснику обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 (а.п. 2 7, 24), після чого відповідно до супровідного листа за вих. №59-1849ВИХ-22 обвинувальний акт з додатками був направлений до суду Ізмаїльською окружною прокуратурою 06.05.2022, який надійшов до суду 10.05.2022 (а.п. 1).

16.Відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2021 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого сплив 20.11.2021 (а.п. 179 184).

17.Крім того, ухвалами слідчого судді від 27.08.2021, від 22.09.2021 та від 20.10.2021 були накладені арешти на певне майно (а.п. 171 178).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, і положення закону, яким суд керувався
18.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та надані сторонами документи, дійшов висновку про закриття кримінального провадження з таких підстав.

19.Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених у тому числі п. 10 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

20.Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

21.Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК.

22.Згідно ч. 1 ст. 28 КПК, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

23.Частина 2 ст. 28 КПК встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

24.Водночас ч. 5 ст. 28 КПК містить спеціальну норму, за якою кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадженні щодо нього було закрите.

25.Ця норма кореспондує із положеннями частини 1 ст. 116 КПК, яка передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

26.Частиною 2 ст. 114 КПК передбачено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом.

27.Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК, досудове розслідування закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

28.Статтею 283 КПК визначені загальні положення саме закінчення досудового розслідування, одним із способів якого відповідно до п. 3 ч. 2 цієї статті є звернення до суду з обвинувальним актом. Іншим способом закінчення досудового розслідування відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті є закриття кримінального провадження. При цьому, зазначеною нормою на прокурора покладений обов`язок здійснити одну з вказаних дій у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру. А ч. 1 ст. 283 КПК особі гарантоване право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

29.Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється до дня звернення до суду з обвинувальним актом. Цією ж статтею визначені строки, протягом яких повинно бути саме закінчено (а не завершено) досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

30.Отже, закінчення досудового розслідування, як кінцевий момент строку здійснення досудового розслідування, визначеного у статті 219 КПК, безпосередньо пов`язане саме зі зверненням до суду з обвинувальним актом (направленням його до суду), а не з його складанням. Вказаний висновок суду повністю відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 17.02.2021 у справі № 344/6630/17.

31.Суд звертає увагу, що кримінальний процесуальний закон нерозривно пов`язує перебіг строків досудового розслідування з моментом набуття особою статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки ця процесуальна дія фактично є початком кримінального переслідування такої особи з боку держави, а отже, статус підозрюваного тягне настання негативних наслідків для особи та сам по собі певною мірою становить втручання у її права.

32.Крім того, встановлені законом часові обмеження здійснення досудового розслідування виступають проявом гарантії фундаментального права особи на розгляд її справи упродовж розумного строку, яке закріплене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17.07.1997 (далі Конвенція).

33.Такий підхід узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, який у п.68 рішення по справі «Карт проти Туреччини» зазначив, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим не доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них.

34.Враховуючи, що ОСОБА_3 був повідомлений про підозру 21.09.2021 у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, відомості про яке були внесені до ЄРДР 20.09.2021 за №0000889 (а.п. 124 125, п. 8 ухвали), а у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК, відомості про яке були внесені до ЄРДР 30.07.2021 за №0000722, значно пізніше, а саме 17.11.2021, (а.п. 126 127, п.9 ухвали), які у подальшому постановою прокурора від 18.11.2021 були об`єднані в одне провадження, то в силу ч. 6 ст. 219 КПК строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні слід обчислювати, починаючи з дня повідомлення про підозру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, відомості про яке були внесені до ЄРДР 20.09.2021 за №0000889, а саме з 21.09.2021. А враховуючи, що строк досудового розслідування у вказаними кримінальному провадженні був продовжений керівником Ізмаїльської окружної прокуратури постановою від 17.11.2021 до трьох місяців, тобто до 21.12.2021 (а.п. 133 134, п. 10 ухвали), то відповідно до ч. 6 ст. 219 КПК саме цей строк становить загальний строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні.

35.Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, наведено у ч. 1 ст. 309 КПК, зокрема, п. 2 передбачена можливість оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування. Щодо інших рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора ч. 2 ст. 303 КПК передбачена можливість того, що вони можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадженні у суді згідно з правилами статей 314 316 цього Кодексу.

36.Отже, як зазначив суд у п. 19 цієї ухвали, законодавець передбачив можливість оцінити судом під час підготовчого судового засідання дотримання строку досудового розслідування та встановив механізм перевірки законності рішень, які впливають на перебіг цього строку, а тому, на переконання суду, доводи захисника ОСОБА_5 щодо формальності та безпідставності постанови прокурора від 18.11.2021 про зупинення досудового розслідування мають бути оцінені на цій стадії судового провадження.

37.Водночас, положення КПК не передбачають права суду під час підготовчого судового засідання скасовувати рішення прокурора про зупинення досудового розслідування, а тому його обґрунтованість та законність має оцінюватися лише в контексті оцінки дотримання строку досудового розслідування.

38.До того ж, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що сторона захисту була позбавлена можливості оскаржити вказану постанову прокурора про зупинення досудового розслідування з огляду на те, що в порушення ч. 4 ст. 280 КПК вона не була надіслана стороні захисту з тим, щоб вона реалізувала своє право на її оскарження слідчому судді.

39.Так, вказаною нормою встановлені імперативні положення про те, що копія постанови про зупинення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді. Але прокурором не надано жодного доказу того, що постанова про зупинення досудового розслідування була надіслана стороні захисту в порядку, встановленому зазначеною нормою, та в порядку надсилання повідомлень, згідно главі 6 КПК, зокрема згідно ч.ч. 1, 3 ст. 111. Так, за змістом ч.ч. 1, 3 ст. 111, ч. 1 ст. 136 КПК, належним підтвердженням отримання особою повідомлення про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію є розпис особи про отримання повідомлення, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення собі повідомлення, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом. Саме вказані дані можуть підтверджувати факт вручення особі повідомлення, а не лише супровідний лист з вихідним номером, без підтвердження його отримання, адже реєстрація вихідного номеру супровідного листа ще не означає його надіслання та отримання особою, якій він адресований. Тому суд не приймає посилання прокурора на те, що надсилання постанови про зупинення досудового розслідування підтверджується супровідним листом. Більше того, прокурором не надано і такого листа, з якого вбачалося би, що стороні захисту надсилалася саме постанова прокурора про зупинення досудового розслідування від 18.11.2021.

40.Більше того, досліджені матеріали свідчить про те, що вказана постанова про зупинення досудового розслідування не надавалася стороні захисту, навіть незважаючи на чисельні звернення захисника з відповідними клопотаннями про ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень, про надання йому копії цієї постанови, а також про виконання рішень слідчого судді від 16.12.2021 про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами кримінальних проваджень (а.п. 100, 102, 104 105, 106 107, 108, 152 154, 156 158, 162), а також відповіді слідчого про неможливість станом на 17.12.2021, на 21.01.2022 та на 09.02.2022 надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження та копію постанови про зупинення досудового розслідування спочатку через саме зупинення досудового розслідування, а потім через фізичну відсутність матеріалів кримінального провадження у СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області (а.п. 98, 112, 113, 116, 160), а також і лист заступника керівника Ізмаїльської окружної прокуратури від 11.02.2022, яким надіслано за належністю до СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області для розгляду клопотання захисника ОСОБА_5 щодо надання йому копії постанови про зупинення кримінального провадження (а.п. 114). Більше того, слідчим 09.02.2022 навіть винесено постанову, якою відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_3 про надання копії постанови про зупинення кримінального провадження, мотивами прийняття цієї постанови слугувало те, що станом на момент надходження клопотання від підозрюваного, а саме станом на 07.02.2022, матеріали кримінального провадження знаходилися у Головному слідчому управлінні у м. Києві (а.п. 117).

41.Однак, такі дії сторони обвинувачення щодо ненадання копії постанови про зупинення досудового розслідування не тільки є необґрунтованими, а й прямо суперечать імперативним та чітко сформульованим нормам КПК, зокрема, наведеній ч. 4 ст. 280 КПК, що вказує на явну незаконну та свавільну поведінку сторони обвинувачення під час досудового розслідування, адже норми чинного КПК не тільки не містять підстав для не надання стороні захисту копії постанови про зупинення досудового розслідування, а й, як було вище зазначено, містять імперативний обов`язок надати її. Таке явне ігнорування імперативних норм КПК свідчать про свідоме нехтування ними з боку сторони обвинувачення, чим грубо були порушені не тільки положення КПК, а й права сторони захисту, у тому числі на захист та на судовий контроль з боку слідчого судді щодо обґрунтованості зупинення досудового розслідування.

42.У сторони захисту виявилася об`єктивна можливість ознайомитися зі змістом постанови про зупинення досудового розслідування тільки при завершенні досудового розслідування та при наданні доступу до матеріалів в порядку ст. 290 КПК, а саме 05.05.2022, коли у той же день був складений, затверджений та вручений стороні захисту обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні, та наступного дня направлений до суду. Вказане свідчить, що внаслідок свавільної незаконної поведінки сторони обвинувачення щодо невручення копії постанови про зупинення досудового розслідування, навіть незважаючи на чисельні звернення сторони захисту та на рішення слідчого судді, сторона захисту об`єктивно фактично була позбавлена можливості оскаржити постанову про зупинення досудового розслідування під час його проведення.

43.Щодо самої постанови про зупинення досудового розслідування від 18.11.2021, то суд повністю погоджується з доводами сторони захисту про те, що вона є формальною, безпідставною та протиправною з огляду на таке.

44.Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний не тільки захворів, а захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, і то за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком.

45.Таким чином законодавець передбачив можливість зупинення досудового розслідування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК тільки, якщо є наявною сукупність таких юридичних фактів: 1) тяжка хвороба підозрюваного; 2) ця тяжка хвороба перешкоджає підозрюваному приймати участь у кримінальному провадженні; 3) наявність підтвердження вказаних двох фактів медичним висновком.

46.Закріпивши наявність сукупності вказаних юридичних фактів для зупинення досудового розслідування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК, законодавець передбачив таким чином певні запобіжники зловживань як з боку сторони обвинувачення, так і з боку сторони захисту, щоб жодна із сторін формально не використовувала цю підставу для зупинення досудового розслідування з метою приховування порушення розумних строків кримінального провадження або ж з метою його затягування для уникнення відповідальності винуватої особи внаслідок закінчення строків давності.

47.Тому у випадку відсутності будь-якого з перелічених фактів, зупинення досудового розслідування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК є недопустимим. Так, якщо підозрюваний хворіє на нетяжку хворобу або хворіє на тяжку хворобу, але ця хвороба не перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, то зупинення досудового розслідування не тільки не допускається, а й є недоцільним. А відсутність медичного висновку, який би підтверджував наявність саме тяжкої хвороби, яка перешкоджає участі підозрюваного у кримінальному провадженні, не дозволяє визначитися чи існують підстави для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК, адже для визначення того чи є хвороба тяжкою і чи перешкоджає вона підозрюваному брати участь у кримінальному проваджені необхідні спеціальні знання у галузі медицини, якими сторони кримінального провадження не можуть володіти.

48.Як же вбачається з матеріалів кримінального провадження, на час прийняття постанови про зупинення досудового розслідування від 18.11.2021 у сторони обвинувачення не тільки не було відповідного медичного виноску, а й відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_3 захворів саме на тяжку хворобу, і ця хвороба перешкоджала його участі у кримінальному провадженні.

49.Так, під час судового засідання прокурор зазначив, що медичного висновку на час винесення постанови про зупинення досудового розслідування не було, та послався як на підставу для зупинення досудового розслідування на медичну довідку КП «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Блігород-Дністровського району Одеської області за №1177 від 17.11.2021 (а.п. 140), що видана на запит слідчого від того ж числа за №65/4-10494 (а.п. 139). Згідно вказаній довідці, ОСОБА_3 звернувся до приймального відділення о 19:30 год. 15.11.2021, госпіталізований до терапевтичного відділення з діагнозом: ІХС. Стенокардія напруги. Серцева аритмія. Про те, що саме ця довідка була підставою для винесення постанови про зупинення досудового розслідування також вбачається і з самої постанови, в якій зазначені такі ж відомості, що і в довідці. Однак, крім того, що ця довідка не є медичним висновком, так вона ще й не містить даних про те, що підозрюваний ОСОБА_3 захворів саме на тяжку хворобу, і ця хвороба перешкоджала його участі у кримінальному провадженні. Також таку інформацію не містить і виписка №3656/766 від 25.11.2021 (а.п. 141 142) та довідка від 11.11.2021 (а.п. 143).

50.Крім того, сама постанова про зупинення досудового розслідування всупереч ч. 4 ст. 280 КПК не мотивована жодним чином, оскільки в ній зроблене лише формальне посилання на те, що ОСОБА_3 захворів на певну хворобу та з 15.11.2021 знаходиться на лікуванні, що, начебто перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, але яким саме чином хвороба ОСОБА_3 та його перебування в лікарні перешкоджали кримінальному провадженню в постанові не зазначено.

51.До того ж, висновок прокурора, що хвороба ОСОБА_3 та його перебування у лікарні перешкоджає його участі у кримінальному провадженні є хибним з огляду на те, що за день до зупинення досудового розслідування, а саме 17.11.2021, стороною обвинувачення проводилися певні процесуальні дії під час хвороби ОСОБА_3 та його безпосереднього знаходження в лікарні на лікуванні, а саме слідчим у присутності понятих було вручене ОСОБА_3 клопотання про продовження строку досудового розслідування та повідомлення про підозру, що було складене іншим слідчим у іншому кримінальному провадженні, яке на той час ще не було об`єднане.

52.Крім того, висновок прокурора про те, що хвороба та знаходження в лікарні перешкоджали ОСОБА_3 приймати участь у кримінальному провадженні також спростовується і тим, що ОСОБА_3 лише нетривалий час знаходився в лікарні на лікуванні, а саме до 25.11.2021, що підтверджується випискою №3656/766 від 25.11.2021 (а.п. 141 142), яка була надана суду самим прокурором, що вказує на обізнаність сторони обвинувачення на нетривале лікування та перебування ОСОБА_3 в лікарні. Коли саме та звідки стороною обвинувачення була отримана ця виписка прокурор пояснити не зміг під час судового засідання.

53.Виходячи з наведених обставин, на думку суду, досудове розслідування після повідомлення ОСОБА_3 про підозру було зупинене без відповідних правових підстав, всупереч чітко сформульованих імперативних положень п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК, у зв`язку з чим постанова прокурора від 18.11.2021 є протиправною та не може бути врахована судом при оцінці дотримання строку досудового розслідування. Саме тому положення ч. 5 ст. 219 КПК про те, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею, не підлягають застосуванню у даному конкретному випадку.

54.Крім того, незважаючи на нетривале лікування ОСОБА_3 , а саме лише до 25.11.2021, про що стороні обвинувачення достеменно було відомо, прокурор аж 05.05.2022 виніс постанову про відновлення досудового розслідування (а.п. 166), тобто через п`ять місяців та десять днів. Після цього стороною обвинувачення не було проведено жодної слідчої дії за участю на той час підозрюваного ОСОБА_3 , а відразу ж у той же день було повідомлено про завершення досудового розслідування та були відкриті матеріали досудового розслідування, складений, затверджений та вручений обвинувальний акт з додатками (п. 14 15 ухвали). Ці обставини також свідчать про безпідставність та формальність постанови прокурора про зупинення досудового розслідування від 18.11.2021, адже вказана процесуальна поведінка сторони обвинувачення достеменно свідчить про те, що не було жодної потреби участі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, що виключало його зупинення у зв`язку з нетривалою хворобою останнього. Якщо ж сторона обвинувачення вважала неможливою участь ОСОБА_3 лише в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК та у врученні йому обвинувального акту з додатками, то ніщо не заважало стороні обвинувачення без зупинення досудового розслідування повідомити про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, після чого в силу ч. 5 ст. 219 КПК час після цього не підлягав би включенню у строки досудового розслідування.

55.З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що стороною обвинувачення за час зупинення досудового розслідування, а саме 15.12.2021, 21.12.2021 та 06.01.2022 були отриманні чотири висновки експерта (п.п. 38 41 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування). Строк же досудового розслідування тривав до 21.12.2021 (п.п. 10, 34 ухвали). Тому у випадку же неможливості повідомити стороною обвинувачення про завершення досудового розслідування без наявності зазначених висновків експертів, то вона мала би вжити заходів щодо продовження його строку у визначеному КПК порядку ще на один місяць, тобто до 21.01.2022, проте таким правом сторона обвинувачення не скористалася, а безпідставно та свавільно всупереч положень чинного законодавства, зокрема ст.ст. 2, 8, 9, 28, 219, 280, 283 КПК, п. 1 ст. 6 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, досудове розслідування не було закінчене в одній з форм встановлених ст. 283 КПК, а необґрунтовано, безпідставно, протиправно та свавільно було зупинене на тривалий час, а саме більш ніж на п`ять місяців. Прокурором не наведено жодних обґрунтувань для зупинення досудового розслідування на такий тривалий час, матеріали кримінального провадження також не містять таких.

56.Таким чином, враховуючи, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні був продовжений до 21.12.2021, а також те, що досудове розслідування було зупинене необґрунтовано, безпідставно, протиправно та свавільно, у зв`язку з чим не можуть бути застосовані положення ч. 5 ст. 219 КПК щодо не включення у строки досудового розслідування строку із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, то строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 21.12.2021, однак обвинувальний акт був складений, затверджений та вручений лише 05.05.2022, направлений лише 06.05.2022, а отриманий судом лише 10.05.2022 (а.п. 1), тобто поза межами строку досудового розслідування, у зв`язку з чим закінчене досудове розслідування було після спливу його строку.

57.Хоча безпосередньо ст. 284 КПК не наділяє повноваженнями суд закривати кримінальне провадження саме у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК), але вказана норма не містить і заборони для суду закривати кримінальне провадження з цих підстав, як, наприклад, заборона, що випливає з абз. 1 ч. 7 ст. 284 КПК, про закриття судом кримінального провадження, якщо будуть встановлені обставини, що передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК, а також заборона, що випливає з ч. 8 ст.284 КПК, про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст.284 КПК, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. Стаття 284 КПК також містить певні заборони закриття кримінального провадження і для слідчого та прокурора, наприклад, абз. 2 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК.

58.Водночас, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстави, у тому числі передбаченої пунктом 10 частини першої цього Кодексу. Тобто інша норма п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК наділяє суд повноваженнями закривати кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, тоді як сама ст. 284 КПК не наділяє, але й не забороняє суду ухвалювати таке рішення.

59.Саме в розвиток однієї із основних засад кримінального провадження розумності строків законодавець і передбачив у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК обов`язок слідчого, прокурора, а у п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК суду, закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

60.Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

61.А згідно ч. 1 ст. 9 КПК, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

62.Отже, з урахуванням ще однієї основної засади кримінального провадження законності, слідчий, прокурор та суд зобов`язані діяти лише у відповідності до вимог КПК, і при закінченні строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, в силу п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК зобов`язані закрити кримінальне провадження. У цьому ж кримінальному провадженні прокурором цього зроблено не було, що, безумовно, є порушенням встановленої законом процедури, на що цілком виправдано наполягає сторона захисту.

63.У зв`язку з викладеним, з урахуванням імперативних положень ст. 19 Конституції України, ст.ст. 8, 9, 28, 283, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, суд зобов`язаний виконати вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та закрити кримінальне провадження.

64.При постановленні цієї ухвали та при вирішенні питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК суд також враховує правову позицію Верховного Суду з цього питання, викладену у постанові від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, у постанові від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, в ухвалі від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, в ухвалі від 13.10.2020 у справі №243/11589/19 та в ухвалі від 15.03.2021 у справі №676/6116/18. У вказаних рішеннях Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про необхідність закриття судом кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. При цьому в ухвалі від 26.05.2020 у справі №712/6375/18 Верховний Суд чітко вказав, що, зважаючи на те, що особі було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 24.03.2018, обвинувальний акт було направлено до суду поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК, 05.06.2018. А в ухвалі від 13.10.2020 у справі №243/11589/19 Верховний Суд зазначив, що, враховуючи вимоги ст.219 КПК, звернення до суду з обвинувальним актом мало відбутись до закінчення строків досудового розслідування.

65.Більше того, у постанові від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20 Верховний Суд визнав необґрунтованими доводи прокурора про те, що строк направлення обвинувального акту до суду кримінальним процесуальним законом не визначений, та констатував, що обвинувальний акт був направлений до суду поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК. Так, у цій справі останнім днем строку досудового розслідування був 11.02.2020, обвинувальний акт було складено 05.02.2020, 10.02.2020 підозрюваній та її захиснику під розписку в межах строку досудового розслідування вручено копії обвинувального акту, тоді як згідно супровідного листа за підписом в.о. керівника місцевої прокуратури обвинувальний акт 13.02.2020 направлений до суду та отриманий судом цього ж дня, згідно штампу на вказаному супровідному листі, тобто поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК.

66.У вказаній постанові, а також в ухвалі від 15.03.2021 у справі №676/6116/18 Верховний Суд також визнав неприйнятними доводи прокурора про відсутність повноважень у суду першої інстанції закривати кримінальне провадження з цих підстав, оскільки це є прерогативою прокурора, зазначивши, що повноваження суду закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК прямо встановлено статтею 314 КПК.

67.Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

68.Згідно п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організації та юридичних осіб інших держав на території України, що є додатком №1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992 (далі Постанова від 17.06.1992), не можуть перебувати у власності громадян зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

69.Згідно ж п. 1 ч. 3 ст. 96-1 КК у випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності.

70.Так, згідно обвинувальному акту, ОСОБА_3 обвинувачується у придбанні та зберіганні бойових припасів, а саме 14 патронів (набоїв) калібру 9 мм з маркувальними позначеннями «38-81», що були виявлені під час обшуку його житла та іншого володіння, без передбаченого законом дозволу. У зв`язку з тим, що вказані патрони (набої) відносяться до майна, вилученого з цивільного обігу, то відповідно до ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 96-1 КК вони підлягають спеціальній конфіскації.

71.Питання про арешт майна та про долю інших речових доказів (окрім патронів) слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 7 9, 28, 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

2.Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000722, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, у зв`язку із закінченням після повідомлення особі про підозру строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК.

3.Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2021 на 14 патронів (набоїв) калібру 9 мм з маркувальним позначенням «38-81», які упаковано у сейф-пакети НПУ СУ №FPS5010509 та №FPS5010519, залишити без змін до виконання ухвали, та застосувати спеціальну конфіскацію щодо зазначених 14 патронів (набоїв) калібру 9 мм з маркувальним позначенням «38-81», які було вилучено 20.09.2021 у ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

4.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.10.2021 арешт на DVD-диски із записами з камер відеоспостереження залишити без змін, та залишити вказані диски із записами в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

5.З набранням ухвалою законної скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.08.2021 та від 22.09.2021 (окрім арешту на 14 патронів (набоїв) калібру 9 мм з маркувальним позначенням «38-81») арешти, та:

предмет схожий на ніж, який упаковано в сейф-пакет НПУ №EXP0308151, скретч-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», яку упаковано у сейф-пакет НПУ СУ №FPS5010512, які було вилучено 20.09.2021 у ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , повернути законному володільцю обвинуваченому ОСОБА_3 ;

автомобіль «BMW» номерний знак НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , з правом користування без права відчуження, вважати повернутим законній володілиці, а саме ОСОБА_6 , та поновити право відчуження;

п`ять змивів з ручки перемикання передач, керма, внутрішньої частини ручки водійських дверцят, ручки бардачку та ручки кришки багажнику, упаковані у п`ять паперових конвертів з відповідним пояснювальним тексом; три папілярні візерунки пальців рук з панелі біля ручки перемикання передач, упаковані в полімерний пакет НПУ СУ №FPS5010441; три папілярні візерунки пальців рук з панелі над бардачком, упаковані полімерний пакет НПУ СУ №FPS5010442, та вилучені 25.08.2021 в ході огляду місця події на 32 км + 680 м автодороги Т-16-31 «Ізмаїл Болград» в Ізмаїльському районі Одеської області, шість білих серветок, упаковані в паперовий конверт з пояснювальним текстом, знищити.

6.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

7.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

9.Повний текст ухвали оголошений 09 вересня 2022 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1