Справа № 209/682/22
Провадження № 1-кп/209/160/22
В И Р О К
Іменем України

11 квітня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши кримінальне провадження № 209/682/22 (1-кп/209/160/22), внесене 04 серпня 2021 року до ЄРДР за № 0000210 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 26 лютого 2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , згідно виконавчого листа № 209/2166/16-ц від 17 червня 2014 року, виданого Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 квітня 2014 року і до повноліття дитини. Однак, ОСОБА_3 , якому було відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду, будучи неодноразово попередженим державним виконавцем Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Так, ОСОБА_3 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання дітей, тобто маючи прямий злочинний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у період часу з березня 2020 року до жовтня 2021 року включно не працював, аліменти на утримання неповнолітніх дітей не сплачував, будь-якої допомоги на утримання дітей у негрошовій формі не надавав, участі у вихованні дітей не приймав та станом на 28 березня 2022 року, згідно довідки про заборгованість по аліментам Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 76913,37 гривень. Таким чином, у період часу з березня 2020 року до жовтня 2021 року включно, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) за ч. 1 ст. 164 КК України, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно склав суму виплат за 2 роки відповідних платежів, а саме у розмірі 76913,37 гривень.
Прокурор Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 надіслав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000210 від 04 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, в якому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, згоден зі встановленими під час дізнання обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, та згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без проведення розгляду в судовому засіданні, про що в матеріалах кримінального провадження наявна заява обвинуваченого. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_4 , його згоду зі встановленими під час дізнання обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_8 , який також підписав вказану заяву обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_6 згодна зі встановленими під час дізнання обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, та згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без проведення розгляду в судовому засіданні, про що в матеріалах кримінального провадження наявна заява потерпілої.
З урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беззаперечно визнав свою винуватість, враховуючи відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, а також те, що учасниками судового провадження не оспорюються встановлені під час досудового розслідування обставини і вони згодні з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без проведення розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази, аналізуючи зібрані у справі докази, оцінивши кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_3 повністю доказана, а його умисні дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати установлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щиросерде каяття і повне визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, та особу обвинуваченого, який вину визнав, в здійсненому покаявся, раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 необхідним і достатнім буде покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Речові докази відсутні.
Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року у вигляді 2 (двох) днів обмеження волі, остаточно призначивши ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки 2 (два) дні.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його затримання.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, що знаходиться під вартою - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1