Справа №949/619/22
Провадження №1-кс/949/77/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

10 червня 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування №0000086, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2022 року, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, із середньою-спеціальною освітою, громадянина України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та утримання його в Рівненському слідчому ізоляторі, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 02 червня 2022 року, у вечірню пору доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_2 , де перебуваючи в кухонній кімнаті, під час словесного конфлікту із останнім, що виник на побутовому грунті, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше десяти ударів кулаками правої та лівої рук в область обличчя, внаслідок чого, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №343 від 08 червня 2022 року, заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодженні у вигляді: набряк-набухання та компресія головного мозку: черепно-мозкова травма з просторими крововиливами під оболонки і речовину мозку. В результаті отриманих травм ОСОБА_8 помер 07 червня 2022 року біля 10 год. в нейрохірургічному відділенні КНП Центральна МЛ Рівненської обласної ради у м. Рівне.

Протиправні, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, на думку слідчого, причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

07 червня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Слідчий зазначає, що з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи, у даному кримінальному провадженні наявні докази, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно пов`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, що може спонукати його до втечі; він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які проживають на території с. Бродець Сарненського району, та які є його знайомими, тому підозрюваний, перебуваючи на волі, буде мати реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на них, з метою зміни їх показань у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим лише перебування останнього в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_4 не має сталих соціальних зв`язків та постійного джерела доходів. Крім того, ОСОБА_4 проживає в населеному пункті, який межує з державним кордоном України, за межі якого може втекти.
З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою, неможливе.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_9 та ОСОБА_3 підтримали доводи клопотання, просили його задоволити з мотивів, на які посилається слідчий.

Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_5 , заперечили проти задоволення клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просять застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також ОСОБА_4 додав, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, із загиблим мав дружні відносини, дуже шкодує про вчинене, просив вибачення у родичів загиблого. Крім того, просили звернути увагу, що ОСОБА_10 поніс матеріальні витрати, що стосувались лікування ОСОБА_11 , на підтвердження чого долучив копії відповідних квитанцій (а.с.37-42), він є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, пенсіонером та потерпілим від Чорнобильської катастрофи (а.с.27,28,32). Також захисник долучив копію укладеного підозрюваним контракту добровольця територіальної оборони (а.с.43-44).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 , який є рідним братом покійного ОСОБА_8 вважав за необхідне обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також він додав, що його брат неодноразово розповідав, що ОСОБА_10 йому погрожував. Крім того додав, що ОСОБА_10 дійсно допомагав матеріально на лікування брата.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що 05 червня 2022 року йому зателефонував ОСОБА_10 , та попросив до нього приїхати. Коли ОСОБА_13 приїхав, то побачив у нього в будинку без свідомості ОСОБА_8 . Тоді ОСОБА_10 був розгублений і розповів, що ОСОБА_8 у такому стані вже два дні. Після того ОСОБА_13 викликав швидку медичну допомогу. Коли вони приїхали, то почали надавати першу медичну допомогу, ОСОБА_4 розповідав, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 спричинив він напередодні. Також ОСОБА_13 додав, що характеризує ОСОБА_10 виключно з позитивної сторони.
Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
За визначенняя, яке міститься в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05 червня 2022 року (а.с.8-9); протоколами допитів свідків від 06 червня 2022 року (а.с.10-11, 12, 13); протоколом допиту підозрюваного від 08 червня 2022 року (а.с.14-16); лікарським свідоцтвом про смерть №343 від 08 червня 2022 року (а.с.17).
08 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України (а.с.21-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Так, на думку слідчого судді, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стверджується відсутністю у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, тобто тих факторів, які б гарантували його належну процесуальну поведінку, адже він не має утриманців, розлучений, відсутні відомості щодо наявності у нього постійного джерела доходів. Вказані обставини, у сукупності з тяжкістю можливого покарання, свідчать про можливість переховування підозрюваного. Також є досить високим ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на свідка ОСОБА_14 , який був безпосереднім очевидцем інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Зокрема, будучи особисто знайомим зі свідками, ОСОБА_4 може чинити на них тиск з метою зміни ними своїх показань на свою користь задля уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, зважаючи на те, що на даний час триває досудове розслідування, під час якого встановлюються усі обставини кримінального правопорушення, тому є усі підстави стверджувати про існування ризику знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів, які йому відомі та мають значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження.
Сукупність вказаних обставин, на переконання слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту для запобігання встановленим ризикам та гарантування його належної процесуальної поведінки.
Так, згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
При цьому, пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як передбачено ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Слідчим до матеріалів клопотання долучено довідку-характеристику, видану сільським головою Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області №02-22/552 від 06 червня 2022 року.

Захисником підозорваного долучено довідку-характеристику, видану старостою села Туменського старостинського округу №160 від 10 червня 2022 року.

Слідчий суддя, дослідивши їх зміст, вважає, що наведені доводи не можуть свідчити на користь зменшення встановлених вказаних вище ризиків.

Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину та особа підозрюваного, є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.
Підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, слідчий суддя не вбачає, беручи до уваги вагомість наявних доказів вини підозрюваного у скоєнні злочину, сумнівів у достовірності яких не виникає, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки санкцією ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі та відсутність даних, що підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 в місці його постійного проживання.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, що спричинив загибель людини та зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, дані про його особу, є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є ризики вчинення ним нових правопорушень, переховування від слідства та суду, впливу підозрюваного на свідків та інших учасників кримінального провадження.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 тримання під вартою на строк 60 днів.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При цьому, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , було вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави як альтернативного виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя; -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_15 , за погодженням із прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування №0000086, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2022 року, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 - задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, із середньою-спеціальною освітою, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 14-45 год. 10 червня 2022 року до 14-45 год. 08 серпня 2022 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1