Справа № 202/5899/22
Провадження № 1-і/202/127/22
УХВАЛА

12 вересня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002247 від 28 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2022 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002247 від 28 листопада 2021 року за ч.1 ст.115 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що на розгляді Краматорського міського суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002247 від 28 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України.

Наказом голови Краматорського міського суду Донецької області від 08 березня 2022 року, у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю відвідувачів, апарату та суддів, з метою забезпечення їх безпеки, збереження їх життя та здоров`я, зупинено здійснення судочинства Краматорським міським судом Донецької області 09 березня 2022 року до усунення вищезазначених обставин. В рамках вищезазначеного кримінального провадження обвинуваченій було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк запобіжного заходу спливає 12 вересня 2022 року.

Разом із цим зазначає, що ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставами обрання та продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_4 вчинила злочин, який є особливо тяжким злочином проти життя особи, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років. Крім того зазначає, що обвинувачена раніше не судима, не заміжня, на утриманні будь-яких осіб не має, не працює, стійкі соціальні зв`язки відсутні.

Захисник обвинуваченої у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що розгляд кримінального провадження не проводиться вже тривалий час, у зв`язку із чим найсуворіший запобіжний захід є невиправданим. На підставі викладеного просив суд змінити обвинуваченій запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачена позицію свого захисника підтримав та просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року №8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість Краматорським міським судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, територіальну підсудність судових справ, які були підсудні вищезазначеному суду визначено за Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська.

Враховуючи Розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року №8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» саме на Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська покладений обов`язок по розгляду справ та клопотань, які підсудні Краматорському міському суду Донецької області.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить із того, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи до п`ятнадцяти років.

При цьому, згідно клопотання прокурора, обвинувачена не заміжня, дітей не має, а отже, існує реальний ризик того, що обвинувачена може переховуватися від суду, враховуючи що матеріали кримінального провадження перебувають на стадії судового розгляду.

Беручи до уваги, що обвинувачена зареєстрована у м.Краматорську та у зв`язку із веденням воєнного стану на території України і активними бойовими діями на Сході країни, в тому числі у місцевості, наближеній до місця проживання обвинуваченої, ризик переховування останньої та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої ОСОБА_4 переховуватися від суду, існує достатньо висока ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Крім того ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань на її користь.

Також ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, законних джерел доходу не має, що вказує на те, що вона може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, суд, вважає, що встановлені ризики є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Доводи захисника обвинуваченої щодо необхідності зміни запобіжного заходу є необґрунтованими з огляду на те, що вони не спростовують вищенаведених обставин, а також не свідчать ані про відсутність, ані про недостатню вагомість встановлених щодо цієї обвинуваченої ризиків, у зв`язку із чим суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченій запобіжного заходу.

На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинуваченої перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 199 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10 листопада 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1