Справа №694/699/22
провадження № 1-кс/694/268/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

05.05.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000332 від 03.05.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, освіта середня-спеціальна, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділу Звенигородського РВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в межах строку досудового розслідування.
Клопотання мотивується тим, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000332 від 03.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах придбав 54 (п`ятдесят чотири) патрони які зберігав у домоволодінні за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 до 04.05.2022, коли в ході санкціонованого обшуку даного домоволодіння вказані предмети було виявлено та вилучено.
Відповідно до висновку експерта СЕ-19/124-22/4079-БЛ від 05.05.2022 вилучені в ході проведення обшуку домоволодіння предмети являються 5,45 мм мало імпульсними патронами зразка 1974 року промислового виробництва м. Луганськ Україна, сорок два з яких споряджені кулями з підвищеними пробивними можливостями (7Н10, 7Н10М) та дванадцять патронів споряджені кулями з стальним осердям (7Н6, 7Н6М), які є придатними для стрільби.
Також встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах придбав 6 запалів до гранат, які зберігав у домоволодінні за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 до 04.05.2022, коли в ході санкціонованого обшуку даного домоволодіння вказані предмети було виявлено та вилучено.
Відповідно до висновку експерта СЕ-19/124-22/4058-ВТХ від 05.05.2022 вилучені в ході проведення обшуку домоволодіння предмети являються уніфікованими підривниками дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, які є засобами підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Дані уніфіковані підривники дистанційної дії до ручних гранат модернізовані УЗРГМ відноситься до категорії вибухових пристроїв.
Також встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах придбав 7 гранат, 69 патронів калібру 9 мм., 125 патронів калібру 7,62 мм., автоматний магазин, які зберігав у домоволодінні за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 до 04.05.2022, коли в ході санкціонованого обшуку даного домоволодіння вказані

предмети було виявлено та вилучено.
04.05.2022 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та 05.05.2022 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке кримінальні правопорушення, що відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, а тому в разі доведеності його вини, може змінювати місце свого проживання та переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Також, згідно оперативної інформації яку було здобуто в ході проведення невідкладних слідчих дій було опитано свідків, які надали покази, про те що ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 може зберігати вогнепальну зброю так як його бачили зі зброєю у даному домоволодінні коли він ходив у ньому. Що саме за зброя свідкам не відомо, згідно з показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На підставі отриманої інформації слідчим за погодження прокурора було скеровано клопотання про проведення обшуку у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , яке було задоволено. В ході проведення обшуку було вилучено значний обсяг бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї різного калібру та вибухові пристрої, а також автоматний магазин. Відшукати вогнепальну зброю не вдалося, що свідчить про те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Окрім того, в ході проведення досудового розслідування, не встановлено де саме та в кого придбано вилучені боєприпаси та вибухові пристрої, а тому станом на даний час, наявна потреба у встановлені указаних осіб причетних до вказаного та осіб, які можуть володіти цінною для слідства інформацією. Враховуючи зазначене, є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, які є ключовими свідками у провадженні, шляхом здійснення на них психологічного тиску, або погроз їм застосування фізичною розправою з метою зміни показів на його користь тощо.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави, вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, вказуючи, що підозрюваний має постійне місце роботи, постійне місце проживання і підозра є необґрунтованою. Через канцелярію суду надали письмове заперечення щодо клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та долучення до матеріалів клопотання характеризуючих даних щодо підозрюваного, у запереченні просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим

кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінальному провадженні.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: - даними протоколу обшуку від 04.05.2022;- даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/4079-БЛ від 05.05.2022 року;- даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/ 4058-ВТХ від 05.05.2022;- показаннями свідка ОСОБА_9 від 04.05.2022;- показаннями свідка ОСОБА_10 від 04.05.2022;- показаннями свідка ОСОБА_11 від 04.05.2022;- показаннями свідка ОСОБА_8 від 03.05.2022;- показаннями свідка ОСОБА_7 від 03.05.2022.
Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_5 , у придбанні 7 гранат, 69 патронів калібру 9 мм., 125 патронів калібру 7,62 мм., , оскільки відповідного висновку експерта, щодо вказаних вилучених предметів слідчому судді не надано. При цьому посилання прокурора щодо неможливості надання відповідного висновку внаслідок скороченого проміжку часу, слідчим суддею оцінюються критично, оскільки відповідні висновки по іншим водночасно вилученим предметам були зроблені. Відтак вважати обґрунтованою підозру за даним епізодом слідчий суддя позбавлений можливості.
Також в своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 , скоїв злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, і в разі доведеності його вини, з метою уникнення від покарання може змінювати місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити

будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, які на даний час безпосередньо не допитані судом, що свідчить про наявність ризику можливого впливу на свідків.
Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05 від 11 липня 2006 року одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.
За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Посилання слідчого на той факт, що підозрюваний може впливати на ключових свідків, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки обгрунтовані виключно наявністю самої можливості, при цьому слідчим не наводиться жодних об`єктивних даних та не вказується на яких свідків може впливати підозрюваний та на можливість такого впливу.
Також не знайшли свого підтвердження посилання слідчого на той факт, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Як з`ясовано в судовому засіданні ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працює офіційно, є добровольцем територіальної оборони, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем роботи.
За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.
При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 має офіційне місце роботи, вказане не позбавляє ОСОБА_5 обов`язку виконувати свої посадові обов`язки, що міг би унеможливити цілодобовий домашній арешт. І навпаки цілодобовий домашній арешт позбавив би підозрюваного можливості забезпечувати свої життєві та побутові потреби. Відтак слідчий суддя вважає за можливе застосувати ОСОБА_12 домашній арешт у нічний час доби.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.176-178,182,184,193,194,196-198 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, освіта середня-спеціальна, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, із застосування електронного засобу контролю, заборонивши останньому в період з 20-00 год. до 07-00 год. наступного дня залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого слідчого відділення Звенигородського районного відділу поліції

Головного управління Національної поліції в Черкаській області, за першою вимогою;
- з 20.00 год. по 07.00 год. не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 03.07.2022 року включно.
Після оголошення ухвали підозрюваному ОСОБА_5 необхідно негайно прибути до місця свого проживання.
Ухвалу направити на виконання до Звенигородського районного відділення поліції ГУ НП в Черкаській області.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.05.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1