У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2488/22

№ 1-і/183/75/22

27 липня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001238, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петропавлівка, Куп`янського району, Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_3

встановив :

прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним клопотанням,в якому просить продовжити строк запобіжного ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченогост.348КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2022 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 07 квітня 2022 року.

05 квітня 2022 року строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України до 07 червня 2022 року.

Прокурор вважає, що є достатньо підстав вважати обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348КК України обґрунтованим, вчинивособливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Прокурор вказує на те, що необхідність у продовженні строку тримання під ОСОБА_9 , пов`язана з тим, що встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового слідства,та незаконного впливу до свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися та продовжують існувати, про що відповідно положень ст. 178 КПК України свідчать такі обставини, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348КК України, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ст.348 КК України, у разі визнання винуватим передбачаєпокарання у виді позбавлення волі на строк від десятидо п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі,та яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що може спонукати його до переховування від суду;

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на положення ст. 177, 178, 183 КПК України вказував на наявність права на звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу та на наявність підстав для задоволення клопотання. Також, враховуючи особу ОСОБА_3 , вважає неможливим застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою та продовжити строк запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вину не визнає, у продовженні запобіжного заходу заперечує.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 зазначив, що у суду відсутнє кримінальне провадження тому не можливо ідентифікувати особу обвинуваченого. Ризики на які посилається прокурор нічим не обґрунтовані. В задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання.

Судом встановлено, що у провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.348 КК України.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду 18.03.2022 № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, від Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

14 грудня 2021 року о 18 год. 35 хв. ОСОБА_3 було затримано слідчим СВ, Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2022 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 квітня 2022 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області раніше обраний ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 серпня 2022 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років. Отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченому відомі повні анкетні дані та місце проживання свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих не зменшився та продовжує існувати.

Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи вищевикладене, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, матиме реальну можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурору про продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_3 , у сукупності з іншими обставинами.

Суд враховує, що обвинувачений одружений, має зареєстроване місце, не судимий.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні перебуває під вартою більш ніж 7 місяців.

Кримінальне провадження до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передано.

Наказом Мінінтеграції «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, блокуванні» від 22.06.2022 року № 132 затверджено оновлений перелік вищевказаних територій, до яких віднесено Куп`янську міську територіальну громаду Харківської області.

У зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження перебувають у Куп`янському міськрайонному суді Харківської області, на території м.Куп`янська Харківської області ведуться активні бойові дії, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_3 на справедливий відкритий розгляд впродовж розумного строку, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з об`єктивних причин істотно обмежено.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України : під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 348 КК України та встановлено наявність ризику передбаченого п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу ОСОБА_3 .

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України : якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятоюташостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд вважає, що прокурор не довів недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 судом встановлено, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відсутнє кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 і точних відомостей про його знаходження суд не має, то і встановити строк судового засідання або винесення вироку по справі не можливо, а значить певний і тривалий ОСОБА_3 перебуваючи під вартою буде позбавлений свого права на швидкий, в межах розумного строку, та повний розгляд справи, що в своє чергу тягне порушення його права, як обвинуваченого.

Також суд вважає, що прокурор, у своїх обґрунтуваннях,щодо законності розгляду клопотання без судової справи, хибно посилається на лист Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, де зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження. Вказаний лист роз`яснює особливості проведення досудового розслідування і не містить роз`яснення порядку продовження запобіжного заходу тримання під вартою під час вже розпочатого судового розгляду, коли справа перебуває у суді. Пункт 9 листа стосується роз`яснень щодо порядку розгляду клопотань органів досудового розслідування. В даному випадку суд розглядає клопотання прокурора про продовження вже обраного запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, яке перебуває у провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області і у зв`язку зі зміною Головою Верховного Суду підсудності судових справ, до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передавалося і не надходило.

На питання суду про те, які заходи вживались стороною обвинувачення з метою забезпечення розумних строків його розгляду, у даному кримінальному провадженні, зокрема протягом останніх двох місяців тримання обвинуваченого під вартою, прокурор висловив сподівання на завершення бойових дій на тимчасово окуповані території.

Як встановлено у ч.4,5 ст.28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відтак, тримання під вартою обвинуваченого, кримінальне провадження стосовно якого з об`єктивних причин не розглядається упродовж розумного строку, суд вважає не виправданим та таким, що порушує ст.5 та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведені обставини та норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Підстави для застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, у вигляді домашнього арешту чи застави відсутні, оскільки обвинувачений про можливість внесення застави не повідомляв.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_3 строком до 23 вересня 2022 р. обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

Копію ухвали направити для виконання прокурору Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1