Справа № 172/145/20
Провадження № 1-кп/0186/7/22
У Х В А Л А
31 травня 2022 року м.Першотравенськ

Колегія суддів Першотравенського міського суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 14 листопада 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню технічну освіту, одруженого, який має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309, ч.1 ст.369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 (приймає участь у відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.309, ч.1 ст.369 КК України.

13 січня 2022 року до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8

У судовому засіданні 30 травня 2022 року прокурор ОСОБА_8 прохав суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 прохав суд відмовити у затвердженні угоди з тих підстав, що він підписав її у зв`язку з неправильним роз`ясненням йому діючого законодавства. Також обвинувачений зазначив, що він згоден нести відповідальність лише за кримінальне правопорушення, яке він дійсно скоїв, а не за ті злочини, які викладені в зміненому обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 підтримав думку свого підзахисного та прохав суд відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Вислухавши думки учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, колегія судів приходить до висновку, що у затвердженні угоди про визнання винуватості, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно роз`яснень, викладених у п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості , або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7ст.474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Статтею 470 КПК України передбачено, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; 4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо :

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексута/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Згідно угоди про визнання винуватості, укладеної 13 січня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 , сторони прийшли до згоди щодо призначення ОСОБА_5 наступного покарання:

-за ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-за ч.3 ст.309 КК України - позбавлення волі строком на п`ять років.

Враховуючи положення ст.66 КК України, а саме щире каяття обвинуваченого, наявність у обвинуваченого на утриманні двох малолітніх дітей сторони дійшли згоди на можливість застосування ст.75 КК України.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи відмову у судовому засіданні обвинуваченого та його захисника від затвердження угоди про визнання винуватості, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у її затвердженні на підставі п.4 ч. 7 ст. 474 КПК України, так як існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення даної угоди зі сторони обвинуваченого ОСОБА_5 не було добровільним.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 ст. 75 КК передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У примітці до ст. 45 КК визначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК, а саме вчинення пропозиції надати неправомірну вигоду службовій особі за невчинення службовою особою певних дій з використанням службового становища в інтересах того, хто пропонує, згідно з приміткою до ст. 45 КК є корупційним кримінальним правопорушенням.

Таким чином, прописуючи в угоді про визнання винуватості звільнення ОСОБА_5 від відбування остаточного покарання, визначеного за сукупністю злочинів, до якої входило і корупційне кримінальне правопорушення (ч. 1 ст. 369 КК), на підставі ст. 75 КК, сторони угоди неправильно застосували закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосували закон, який не підлягає застосуванню .

Керуючись ст.ст.369, 370, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А

Відмовити у затвердженні угоди від 13 січня 2022 року про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 .

Розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309, ч.1 ст.369 КК України продовжити в загальному порядку.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3