233 № 233/557/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого

судді: ОСОБА_1 ,

за

участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянув у підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Костянтинівка, Донецької області, в рамках окремої процесуальної дії, клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 07 січня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 07 січня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено військовий стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Судове засідання, у якому має вирішуватись питання щодо запобіжного заходу, призначене на 10 березня 2022 року на 11 годину 30 хвилин. Прокурор та захисник ОСОБА_4 прибули до зали суду, потерпіла була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання.

Щодо обвинуваченого була надана вимога на його доставку до зали судового засідання, а також винесено ухвалу про альтернативну участь обвинуваченого в судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Вимога суду щодо доставки обвинуваченого до суду не виконана з поважних причин. Участь обвинуваченого в судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку не забезпечена за відсутністю інтернет зв`язку між установами.

Враховуючи думку наявних учасників судового розгляду, з огляду на активні бойові дії на території Донецької області, де перебуває суд та відсутність будь-якого зв?язку з обвинуваченим, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 за наявними у справі документами без участі останнього.

Від прокурора надійшло письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки не перестали існувати обставини та ризики, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу останньому, яке підтримала в судовому засіданні та наполягала на його задоволенні.

Захисник ОСОБА_4 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, такий як домашній арешт.

Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 березня 2022 року включно.

На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_5 навіть не розпочате та завершити до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого, тобто до 28 березня 2022 року не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового слідства.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли існуючи ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду;вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів з санкцією від 3 до 6 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачають вимоги п.5 ч.2 ст.183КПК України. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років може бути визнане ОСОБА_5 більш небезпечним ніж втеча. Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий, не має стійких соціальних зав`язків, не працевлаштований, не одружений, постійного місця мешкання не має, а також враховуючи, що м. Костянтинівка знаходиться в безпосередній близькості з лінією розмежування з тимчасово непідконтрольною територією України, він матиме можливість перетину вказаної лінії, що зробить неможливим його прибування за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , згідно з вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 06.12.2019 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70 ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців 5 днів, звільнений умовно-достроково на 8 місяців 28 днів за ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.06.2021, однак, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та у період умовно-дострокового звільнення знову скоїв кримінальне правопорушення, що свідчить по відсутність бажання припиняти свій злочинний спосіб життя та підтверджує схильність до вчинення нових злочинів проти власності.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 28 березня 2022 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у його скоєнні; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Таким чином клопотання прокурора слід задовольнити та відмовити у задоволенні клопотання захисника.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України необхідно визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 грн., поклавши н нього певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.
Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника відмовити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 08 травня 2022 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , обов`язок: прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає - Донецька область, м. Костянтинівка, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Копію ухвали вручити прокурору та захиснику, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» для вручення обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1