Справа № 459/2181/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/63/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 30 листопада 2021 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
оскарженим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 у користь ОСОБА_9 7 000 (сім тисяч) гривень моральної шкоди, та 2 000 (дві тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 23.06.2020 року близько 19:10 год.. перебуваючи поблизу входу до адміністративної будівлі Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, що знаходиться по вул. Святого Володимира. 8А у м. Червонограді. Львівської області, на грунті особистих неприязних відносин, між ним та ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар лівою рукою в область голови та шиї потерпілого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черпно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та крововиливу на бічній поверхні шиї, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Не погоджуючись із даним вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок Червоноградського міського суду від 30.11.2021р. і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що, окрім як висновком експерта, не встановлено тривалості розладу здоров`я потерпілого.

Сам потерпілий зазначав, що стаціонарно не лікувався. Батько потерпілого стверджував, що його син оглядався лікарями і в тому числі, значно пізніше, ще фактично на протязі року після досліджуваної події, а як я вказував, в той же день у потерпілого відбувся конфлікт із батьком обвинуваченого, в ході якого потерпілий наніс батькові обвинуваченого тілесні ушкодження.

Водночас, з показів свідка, працівника поліції, який вийшов на вулицю в час конфлікту та з оглянутого відеозапису, випливає, на думку захисту, що мав місце лише один удар по відношенню до потерпілого, і заподіяння лише одного удару ставилось у вину обвинуваченому.

Зазначає, що є сумнів у правильності та обґрунтованості висновку експерта №071/2020, який суд визнав таким що підтверджує вину обвинуваченого, з приводу виявлення тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми.

Вважає застосоване покарання, за умови доведеності вини за ч.2 ст. 125 ККУ, не відповідає особі обвинуваченого, ступеню тяжкості діяння, сприяє вчиненню нових кримінальних правопорушень іншою особою - потерпілим ОСОБА_9 .

Цивільний позов є необґрунтованим, а стягнення суми 7 000 грн. не мотивовано належним чином.

На переконання апелянта, суд належно не перевірив, доводів необґрунтованості висновку експертизи, відхилив клопотання про долучення документів та допит свідків, не дослідив та не встановив наявності умислу в діях обвинуваченого, не дослідив причини конфлікту, яким була протиправна поведінка потерпілого, що і було мотивом конфлікту та дійшов передчасного висновку про застосування такого покарання як 1 місяць арешту, яке не могло бути застосоване при вище наведених обставинах .

Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника на підтримання апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та доводиться належними та допустими доказами у справі, до яких у сторони захисту під час досудового слідства не було жодних зауважень, які детально описані та дослідженні судом першої інстанції в оскарженому вироку. Дані докази узгоджуються між собою та зібрані у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, і не потребують повторного дослідження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, це, зокрема: показання потерпілого ОСОБА_9 , показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , данні, що містяться у протоколі огляду речей (документів) від 16.07.2020, данні, що містяться на відеозаписі з камер відеоспостереження з Червоноградського РВП ГНП У Львівській області, відповідь Директора КП « Центральної міської лікарні Червоноградської міської ради», данні, що містяться у висновку експерта №071/2020.

Щодо призначеного судом ОСОБА_6 покарання, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своєю суворістю.

Так, апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, в процесі розгляду справи зробив належні висновки для себе. Окрім того, дії потерпілого мали провокативний характер.

Покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів. Дане покарання відповідатиме його основній меті виправленню обвинуваченого.

Доводи захисника щодо необхідності закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки жодних підстав для закриття провадження у справі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Також колегія суддів вважає цивільний позов потерпілого обґрунтованим, а стягнення суми 7 000 грн. мотивовано належним чином, із покликанням на положення ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом першої інстанції належним чином ураховано тяжкість завданої потерпілому моральної шкоди, її глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність, стан його здоров`я. При цьому суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

У відповідності до п. 1, 4 ч. 1 ст. 408 КПК України. суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого або в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково в частині призначеного покарання і пом`якшення виду покарання із арешту до штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України. Відтак вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 408, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 30 листопада 2021 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України змінити.
Пом`якшити ОСОБА_6 покарання до штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4