Справа № 478/191/22 Провадження №1-в/478/72/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2022 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до змін КК України від 01.07.2020 року,
До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до змін КК України від 01.07.2020 року, тому, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до проступку.
У судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився , про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та задоволення його заяви.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заявленого подання.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до такого висновку.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.01.2018 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених : ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 05.04.2018 року.
Початок строку: 26.10.2018 року, кінець строку: 26.10.2023 року. В ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 02.11.2018 року, де на даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання.
Згідно ст.58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч.1 п.13 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.
Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.13 ч.1 ст.537 цього Кодексу.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України внесено зміни, згідно з якими: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років та незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Таким чином, з 01.07.2020 року санкція ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 ст.5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 3 ст.5 КК України, передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 також засуджений за ч.1 ст.185 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст.5 КК України.
Приймаючи до уваги те, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення виду покарання, призначеного ОСОБА_4 і визначення йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч.1 ст.72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та принципу дії кримінального закону у часі, закріпленому у статтях 4,5 КК України, щодо не погіршення становища засудженому призначенням більшого строку покарання.
Таким чином, вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.01.2018 року підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, за яким вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України з врахуванням положень ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Керуючись ст.ст.4, 5, 61, 74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до змін КК України від 01.07.2020 року, - задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.01.2018 року відносно засудженого ОСОБА_4 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за: ч.1 ст.185 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України з врахуванням положень ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1