Справа № 452/2648/22
Провадження № 1-кс/452/1114/2022
УХВАЛА
Іменем України

18 жовтня 2022 року м. Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник Приватного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що у провадженні слідчого відділення Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 11.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
13.09.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ПРАТ «Концерн Хлібпром».

В ході досудового слідства проведено ряд слідчих дій, оглядів вказаного транспортного засобу як слідчим так і експертом, знято сліди, змиви та призначено ряд експертиз.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
При розгляді даного клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб чи підлягає можливій конфіскації майна.
Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчий має навести підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з мстою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
З огляду на обмеження, встановлені ч. ч. 3-6 ст. 170 КПК України, враховуючи, що потерпілий водій ОСОБА_4 , не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000428 від 11.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, арешт може бути накладено лише на підставі ч. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторона обвинувачення повинна подати слідчому судді докази обставин, на які вона посилається.
Крім того, відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2022 року накладений арешт на автомобіль марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03.06.2021 р., належить ПрАТ «Концерн Хлібпром».

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК України заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні їх вартості, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Приходжу до висновку, що у воєнних умовах в Україні для забезпечення постачання стратегічних продуктів для своєчасного та безперебійного виробництва хлібобулочних виробів для потреб армії є крайня необхідність для ПРАТ «Концерн Хлібпром» у використанні (перевезенні) хліба, транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи ті обставини, що водій не є підозрюваним по даному кримінальному провадженню, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, вважаю можливим змінити спосіб арешту майна, а саме: передати автомобіль власнику (володільцю, користувачу) на відповідальне зберігання, із можливістю його використання без права розпорядження.

Керуючись ст. ст. 16, 100, 170-174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Автомобіль марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03.06.2021 р., належить ПрАТ «Концерн Хлібпром», на який накладено арешт у кримінальному провадженні №0000428 від 11.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року передати власнику (володільцю, користувачу) на відповідальне зберігання, з можливістю його використання без права розпоряджання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя