Справа № 991/2816/22
Провадження 1-кс/991/2833/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши матеріали за скаргою ОСОБА_2 , на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_2 просить зобов`язати представників Спеціалізованої антикорупційної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 357, 358, 364, 365 КК України з послідуючим розслідуванням.
В обґрунтування скарги ОСОБА_2 посилається на те, що до цього часу не може отримати відповіді на заяви про кримінальні правопорушення від 07.10.2021, 02.02.2022, 21.02.2022, які направлені до ГУ НП у м. Києві. А відповіді, які отримала на заяви від 18.02.2022, 06.05.2022 та 10.05.2022, не свідчать про початок рослідування, оскільки відомості за ними не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Звертає увагу, що вказні заяви не внесені навіть до журналу ЄО. Деякі заяви направлені на розгляд до Святошинського управління НП ГУ НП в м. Києві. Тобто, представники ГУ НП в м. Києві, як і Святошинського управління НП ГУ НП в м. Києві, не внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.ст. 357, 358, 366, 365, 28 КК України. Заявниця зазначає, що в діях представників ГУ НП в м.Києві та Святошинського управління НП ГУ НП в м. Києві наявні ознаки корупційних правопорушень.
01.07.2022 вона звернулася з заявами про злочин до Державного бюро розслідувань та Національного антикорупційного бюро України щодо перевищення службових повноважень представниками ГУ НП в м.Києві, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Зазначений порядок визначений у глав 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена т бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.
Тобто, визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом.
Так, предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначена у ст. 33-1 КПК України, у частині першій якої встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У примітці до ст. 45 КК України віднесено до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
У частині 5 ст. 216 КПК України визначено умови, за наявності хоча б однієї з яких Вищому антикорупційному суду підсудні вищевказані кримінальні правопорушення:
1) кримінальне правопорушення вчинено особою, зазначеною в п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, а саме:
Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;
державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»;
депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;
суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»;
особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище;
військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;
керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;
2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.ст.191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч. 4 ст. 18 КК України або у пункті 1 цієї частини.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України. (ч. 2 ст. 33-1 КПК України)
З аналізу наведених норм слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені на розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, виключно у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказаний висновок кореспондується з нормами частини 1 статті 306 КПК України.
Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує дії представників ГУ НП у м. Києві та зазначає про вчинення останніми корупційних кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, просить зобов`язати представників Спеціалізованої антикорупційної прокуратури внести відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 357, 358, 364, 365, 366 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Однак, кримінальні правопорушення, передбачені ст. 357, 358, 365, 366 КК України, не віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Разом з цим, зміст скарги та додані до неї матеріали не надають можливості визначити, що представники ГУ НП у м. Києві, щодо яких подані заяви про вчинення кримінального правопорушення, відносяться до суб`єктів вчинення кримінального правопорушення, перелік яких визначено п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, як умову підсудності справи Вищому антикорупційному суду.
Водночас, матеріали справи не містять відомостей про фактичний розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди, що позбавляє слідчого суддю можливості дійти висновку про наявність умови, визначеної у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Також не встановлена умова, передбачена у п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України, яка стосується злочинів, передбачених статтями 369 та ч. 1 ст. 369-2 КК України.
Отже, подана ОСОБА_2 скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду в порядку здійснення судового контролю під час досудового розслідування та Вищий антикорупційний суд не є «судом, встановленим законом» для розгляду даної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 2, 7, 33-1, 303-304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 , на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1