УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/611/22

Провадження № 1-кс/568/49/22

14 червня 2022 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування №0000055, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2022 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не працючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх осіб, осіб непрацездатного віку на утриманні немає, не депутата, раніше судимого 30.03.2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавленнґя волі строком 8 років,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:
14 червня 2022 року до Радивилівського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 13.06.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 152 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимий, 30.03.2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавленнґя волі строком 8 років, звільнений з місць позбавлення волі 11.03.2022 року умовно-достроково.
Таким чином ОСОБА_5 , будучи засудженим за вчинення тяжкого злочину, судимість якого не знята та не погашена, після звільнення після відбування покарання на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний,злочин.
За даними матеріалів досудового розслідування, 12 червня 2022 року, приблизно о 18 год., ОСОБА_5 вживаючи спиртні напої поблизу магазину «Гетьман», що за адресою с. Теслугів Дубенського району Рівненської області, побачив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , інваліда першої групи, яка страждає на фенілкетонурію, що супроводжується розумовою відсталістю.
В ході спілкування, ОСОБА_5 , прагнучи до задоволення своєї статевої пристрасті, скориставшись розумовою відсталістю ОСОБА_7 , відвів її за приміщення не функціонуючого будинку культури, де положив останню на землю та перебуваючи у положенні зверху над потерпілою, підняв до області тазу плаття, в яке була одягнена ОСОБА_8 , оголив свої статеві органи та умисно, без добровільної згоди останньої, намагався здійснити статевий акт. Однак в цей момент, повз проходили двоє чоловіків, які їх помітили, та завадили ОСОБА_5 , вступити в статевий акт із ОСОБА_8 .
За результатами досудового розслідування 13.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 152 КК України замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).
Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:
- протоколом допиту представника матері потерпілої ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_9 , яка повідомила, що зі слів доньки невідомий чоловік вгостив її шоколадкою та повів за приміщення колишнього будинку культури, де останній зняв з неї труси та мав намір вступити в статевий акт.
- протоколом допиту свідка - сестри потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що 12.06.2022 приблизно о 18 год. 00 хв. на своєму велосипеді вона поїхала шукати свою сестру ОСОБА_11 , яка пішла в магазин. В магазині останньої не було, де її відразу покликав знайомий та повідомив, що бачив її сестру ОСОБА_11 з невідомим чоловіком, за приміщенням колишнього будинку культури.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що він 12.06.2022 року разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , біля 13 год. 00 хв. маршрутним таксі приїхали в с. Теслугів Дубенського району Рівненської області, оскільки мали зайти в гості до свого знайомого ОСОБА_13 . Оскільки знайомого вдома не було, вони відразу пішли в магазин, щоб купити спиртні напої. В магазині ОСОБА_12 разом із ОСОБА_5 купили по 50 грам горілки та присіли за столик на дворі, де чекали маршрутне таксі, щоб поїхати в подальшому в смт.Демидівку Дубенського району Рівненської області. Біля столика за яким сиділи останні стояла невідома дівчина, з якою ОСОБА_5 привітався. В подальшому ОСОБА_5 взяв невідому дівчину за руку та пішли через дорогу, а саме до колишнього будинку культури. ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_5 щоб він нікуди не йшов з даною дівчиною, так як вона погано говорить, а також що вона хвора, на що останній не відреагував, та пішов за приміщення колишнього будинку культури. В подальшому близько за 10-15 хв., він побачив як ОСОБА_5 , біжить від будинку культури, а за ним біжать невідомі йому хлопці. ОСОБА_5 , зателефонував до ОСОБА_14 , та сказав, що селяни хочуть його смерті оскільки він хотів вступти в статевий акт із вище вказаною дівчиною, і які його помітили із нею.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що 12.06.2022 року близько 18 год. разом із ОСОБА_16 проходили повз не функціонуючий будинок культури де помітили, невідомий чоловік ( ОСОБА_17 ), лежить зверху на ОСОБА_7 , у вказаного чоловіка були зпущені штани із трусами, а у ОСОБА_7 , піднято плаття до грудей. Коли вище вказаний чоловік, їх побачив, то одразу одягнув штани та почав втікати, однак силами місцевих жителів його вдалося затримати.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , який повідомив, що 12.06.2022 року близько 18 год. разом із ОСОБА_15 проходили повз не функціонуючий будинок культури, де помітили, невідомий чоловік ( ОСОБА_17 ), лежить зверху на ОСОБА_7 , і у нього зпущені штани із трусами, а у ОСОБА_7 , піднято плаття до грудей. Коли вище вказаний чоловік, їх побачив, то одразу одягнув штани та почав втікати, однак силами місцевих жителів його вдалося затримати
- протоколом слідчого експерименту на території будинку культури с. Теслугів Дубенського району Рівненської області за участі ОСОБА_16 ;
- протоколом слідчого експерименту на території будинку культури с. Теслугів Дубенського району Рівненської області за участі ОСОБА_15
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який підтвердив, що дійсно мав намір вступити в статевий акт із дівчиною з якою він зустрівся поблизу магазину, додав, що дана дівчина не розмовляла, та лише усміхалася, однак вступити в статевий акт йому помішали місцеві жителі, які виявили його із ОСОБА_8 , поблизу будинку культури.
Слідчий у клопотанні зазначає, що під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 3) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим та усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, а тому може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності.
Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення є досить вагомим, оскільки ОСОБА_5 не має реальних засобів до повноцінного існування, зловживає спиртними напоями, та у стані алкогольного сп`яніння схильний до вчинення правопорушень.
Враховуючи викладене, слідчий звернувся з вказаним клопотанням до слідчого судді.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий ОСОБА_3 уточнив вказане клопотання, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась також представник потерпілої адвокат ОСОБА_18 . Однак, при реєстрації кримінального провадження у ЄРДР реєстратором було надано перевагу заяві матері потерпілої.
Прокурор уточнив вказане клопотання, вказавши про існування ще одного ризику, передбаченого у ч.1 ст.177КПК України, а саме незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення. Оскільки, підозрюваний ОСОБА_19 посилається на покази свідка ОСОБА_12 , спростовуючи їх.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказав, що він не зав та не міг знати про те, що потерпіла ОСОБА_20 страждає розумовою відсталістю, оскільки він не місцевий. Жодного сумніву в тому, що потерпіла не усвідомлює своїх дій, її поведінка у нього не викликала.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного. При обранні запобіжного заходу просить врахувати, що заява про вчинення кримінального правопорушення подана матір`ю ОСОБА_7 , яка не має офіційного статусу опікуна. Відповідно до ст..477 КПК України, кримінальні правопорушення, передбачені ст..152 КК України відносяться до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, які можуть бути розпочаті лише за заявою потерпілої. Від так, кримінальне провадження розпочато з порушенням вимог КПК України. Просить відмовити в задоволенні вказаного клопотання.
Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи слідчого та прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 5ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000055 внесені до вказаного реєстру 13 червня 2022 за фабулою: «12.06.2022 року близько 19 години поблизу незавершеного будівництва с.Теслугів Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_5 намагався здійснити статевий акт з ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не довів злочинний умисел за обставин, незалежних від його волі» - правова кваліфікація ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, а відтак слідчий суддя погоджується із можливою причетністю ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо твердження сторони захисту про неподання заяви про вчинення кримінального правопорушення особисто потерпілою ОСОБА_20 , то відповідно до медичного висновку КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім..В. Поліщука» ОСОБА_7 страждає на відставання у розумовому розвитку, внаслідок спадкового органного захворювання фенілкетонурія, класична форма. Їй встановлена група інвалідності інвалід дитинства І група Б. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу №8 від 05.01.2022 року КНП Радивилівська ЦМС ОСОБА_21 , 29.11.2000 року обмежена у самообслуговуванні, обмежена у здатності орієнтації та обмежена у здатності контролювати свої дії. Постійний догляд за нею здійснює її матір ОСОБА_9 .
Відтак звернення ОСОБА_9 до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо своєї дочки ОСОБА_7 вчинене з метою захисту її інтересів, в силу того, що самостійно здійснювати їх захист потерпіла не має можливості.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.
Щодо наявності ризиків, на які посилався слідчий та прокурор, то слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, звільнений з місць позбавлення волі 11.03.2022 року умовно-достроково, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку. Це підтверджує те, що ОСОБА_5 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ним злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства. Відтак, в разі необрання йому запобіжного заходу, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, достовірно знаючи, про своє звільнення умовно-достроково, та те, що попередня судимість непогашена, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання, також ризик впливу на свідків кримінального правопорушення, з метою зміни їх показань. Також, суд бере до уваги ту обставину, що існує досить високий ризик вчинення ним іншого злочину.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а відтак до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Наявність вищевказаних доведених ризиків, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку про можливість відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст.5 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.
В судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, оскільки не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим у судовому засіданні, а також, належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, обставин вчинення злочину та особи підозрюваного.
Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого ОСОБА_5 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених КПК України, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вважає за можливе визначити розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування №0000055, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2022 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, не працючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх осіб, осіб непрацездатного віку на утриманні немає, не депутата, раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 14 червня 2022 року по 14 серпня 2022 року включно..
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали встановити до 14 серпня 2022 року.
Встановити заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.
В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14.08.2022.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та процесуального прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту із залу суду - негайно.
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_5 про взяття його під варту.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1