УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В. за участю секретаря Торохтій Я.В., прокурора Саранчука І.О., захисника Тесленко Т.В., підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві Атрощенка О.М. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 211 000 000 007 00 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві Атрощенка О.М. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 16.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення вчиненого перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, також після скоєння ДТП намагався покинути місце пригоди,існують ризики вчинення дій щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просив застосувати відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник заперечував проти застосування такого заходу як тримання під вартою, оспорював наявність даних на підтвердження реальних ризиків, вважаючи клопотання слідчого необґрунтованим. Просив суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, вказуючи відсутність ризиків на які посилався слідчий у своєму клопотанні.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, заперечував проти застосування такого заходу як тримання під вартою, просив суд обрати інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

15.09.2022 ОСОБА_1 було затримано у порядку ст..208 КПК України.

Наступного дня, 16.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Наданих матеріалів, що додані до клопотання, достатньо для висновку, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення. А застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження з метою подальшого ефективного досудового розслідування та досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Таким чином можливо стверджувати, що підозра ОСОБА_1 на даній стадії є обґрунтованою, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколами допиту свідків, протоколами огляду та іншими матеріалами.

А тому доводи сторони захисту в цій частині спростовуються вищевказаними доказами, сукупність яких є достатньою на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя,оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_1 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Так, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Крім того, після ДТП намагався покинути місце пригоди.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання також містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості підозрюваного перебуваючи на волі, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, відсутність постійного місця реєстрації та проживання, обставини вчинення злочину, а саме те, що підозрюваний здійснював керування транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та його наслідки, що призвели до загибелі двох людей, а також інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також, з урахуванням того, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило тілесні ушкодження потерпілі у відповідності до положень ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Окрім того, оскільки зовнішній вигляд підозрюваного ОСОБА_1 дають підстави слідчому судді для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, у зв`язку з чим вважаю необхідним зобов`язати керівника установи де утримується підозрюваний забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_1 з метою фіксації наявності тілесних ушкоджень у останнього.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві Атрощенка О.М. - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_1 під вартою визначити до 14.11.2022 включно.

Керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» зобов`язати забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_1 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали проголошений 22.09.2022 о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя: