справа № 361/4308/20
провадження № 1-кп/361/341/22
УХВАЛА
Іменем України
30 травня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора потерпілої представника потерпілої обвинуваченого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 15 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза № 0001497, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червонопартизанськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, дітей на утриманні не має, особи з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
06 липня 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001497 від 15 травня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року зазначене кримінальне провадження призначено до судового розгляду, прийняти до спільного розгляду у даному кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 04 лютого 2020 року приблизно о 18.45 год., керуючи технічно справним автомобілем марки Ауді, моделі 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у місті Бровари Київської області по бульвару Незалежності в напрямку до вулиці Гагаріна, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти закладу Smoky bar, що за адресою: місто Бровари Київської області бульвар Незалежності, буд. 6, не був уважний, чим порушив п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, продовжуючи рух, не зменшив швидкості руху, не зупинився та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , чим порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину дороги, рухаючись з ліва на право відносно руху автомобіля.

Внаслідок порушення ОСОБА_6 вимог п. п. 2.3 б, 18.1 Правил дорожнього-руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді закритої травми правого колінного суглобу у вигляді перелому латерального виростка правої стегнової кістки, забоїв голівок правих великогомілкової та малогомілкової кісток, часткового розриву передньої хрестоподібної зв`язки, гемартрозу правого колінного суглобу з розвитком після травматичної контрактури суглобу, що відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 , які виразилися у порушенні вимог п. п. 2.3 б та 18.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

30 травня 2022 року потерпіла ОСОБА_4 подала до суду заяву, у якій просила суд прийняти її відмову від позову до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки обвинувачений повністю відшкодував їй завдану шкоду, крім цього, просила звільнити ОСОБА_6 відповідно до ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності, у зв`язку з тим, що вони примирилися, обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, свою вину у вчиненому визнав повністю та відшкодував завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні дане клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення даного клопотання потерпілої ОСОБА_4 та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України не заперечував, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Також просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_4 завдані ним збитки, проти задоволення клопотання потерпілої та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України не заперечував, просив суд дане клопотання задовольнити.

Суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно із ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, належить до категорії необережних нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відноситься до необережних нетяжких злочинів, до кримінальної відповідальності він притягується вперше, примирився з потерпілою ОСОБА_4 , повністю відшкодував їй завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з його вини 04 лютого 2020 року, завдану злочином майнову та моральну шкоду, остання будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Потерпіла ОСОБА_4 подала до суду клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та заяву про її відмову від пред`явленого нею до обвинуваченого цивільного позову.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє та не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції відсутні, підстава звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозуміла.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданого потерпілою ОСОБА_4 клопотання та вважає, що є достатні підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України відповідно до ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю згідно із вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд вважає, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю також і в частині цивільного позову ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, у зв`язку з відмовою цивільного позивача від пред`явленого позову.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази відсутні.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави передбачені ст. 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на проведення інженерно-технічних експертиз (висновки експертів № 12-1/1550 та № 12-1/1646 від 25 червня 2020 року) у загальному розмірі 3595 грн. 90 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України, ст. ст. 128, 284, 285, 286, 288, 350, 369, 370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене 15 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001497, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Прийняти відмову ОСОБА_4 від позову до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та закрити дане кримінальне провадження у частині цивільного позову.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у загальному розмірі 3595 (три тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 90 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Суддя ОСОБА_1