провадження №1-кп/991/143/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
«09» червня 2022 р. м. Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час підготовчого судового засідання клопотання адвоката ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0000338 від 04 червня 2015 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_6 (щодо якого здійснюється спеціальне судове провадження), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Вищого антикорупційного суду знаходиться кримінальне провадження №0000338 від 04 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
В судовому засіданні 09 червня 2022 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.
Клопотання обґрунтоване тим, що в матеріалах судової справи знаходиться постанова від 31 березня 2016 року за підписом керівника САП ОСОБА_11 про визначення групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні у складі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 (старший групи). Ця ж постанова зазначена і в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Проте, сторона обвинувачення в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту ОСОБА_6 вказану постанову не відкрила, що, на думку захисника, має наслідком визнання цієї постанови очевидно недопустимим доказом, а усіх дій та рішень, які були вчиненні та прийняті вказаними у постанові від 31 березня 2016 року прокурорами згідно з доктриною «плодів отруйного дерева» - незаконними. Тобто, на переконання захисника, зазначене свідчить про відсутність у визначених у цій постанові прокурорів відповідних процесуальних повноважень, встановлених у ч.2 ст. 36 КПК України, в тому числі і щодо затвердження обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурором ОСОБА_15 . За таких обставин, захисник ОСОБА_5 просить обвинувальний акт повернути прокурору.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 заперечував, оскільки, щоб зробити висновок стосовно повноважень відповідного прокурора затверджувати обвинувальний акт, потрібно досліджувати постанову про групу прокурорів та інформацію, викладену у ній, що на підготовчому судовому засіданні суд позбавлений можливості зробити. Крім того зазначив, що ця постанова про визначення групу прокурорів, яку ставить під сумнів захисник, не впливає на допустимість доказів у кримінальному провадженні. В зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_10 клопотання захисника ОСОБА_5 підтримала та просила його задовольнити, оскільки під час досудового розслідування не була дотримана належна правова процедура.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 підтримали і просили його задовольнити.
Заслухавши думки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та дослідивши матеріали кримінального провадження в межах, необхідних для розгляду клопотання, суд зазначає про наступне.
Зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернення обвинувального акта у підготовчому судовому засіданні можливе виключно з підстав невідповідності вимогам цього Кодексу, для ухвалення такого рішення суд має встановити невідповідність форми чи змісту обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.
Оскільки п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК України.
З метою недопущення порушення рівності сторін у кримінальному провадженні, суд перевіряє обвинувальний акт та повертає його для доопрацювання прокурору тільки у разі встановлення таких обставин, без усунення яких даний акт неможливо призначити до розгляду.
Проаналізувавши викладені у клопотанні захисника ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , недоліки обвинувального акта, суд приходить до наступних висновків.
Однією з форм закінчення досудового розслідування кримінального провадження є направлення до суду обвинувального акта, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, та розписка підозрюваного про отримання копій цих документів. Згідно ч.4 ст. 291 КПК України, надання суду інших документів до початку судового розгляду заборонено.
Тобто, враховуючи зазначену норму КПК України, постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні не визначена як така, що долучається до обвинувального акту, який передається до суду.
Отже, оскільки посилання захисника ОСОБА_5 щодо відсутності повноважень прокурора, як на підставу повернення обвинувального акта, не можливо перевірити без оцінки всіх наявних у кримінальному провадженні процесуальних рішень, в тому числі і постанови про визначення групи прокурорів від 31 березня 2016 року, то такі доводи захисника, на думку колегії суддів, є передчасними.
Враховуючи специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, а також те, що в межах цієї стадії процесу суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні, то дотримання належної правової процедури у цьому кримінальному провадженні, зокрема і в частині наявності повноважень прокурора щодо затвердження обвинувального акта, можуть бути предметом перевірки й оцінки під час розгляду кримінального провадження по суті з прийняттям судом відповідно процесуального рішення за результатами такого розгляду.
Підсумовуючи, за результатами аналізу положення даного обвинувального акта, з урахуванням завдань та цілей підготовчого судового засідання, колегія суддів не знайшла таких перешкод або вад, які б перешкоджали його подальшому розгляду, а тому клопотання адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 291, 314-315, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий Я. ШКОДІН

Судді

ОСОБА_16