КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/736/2022 Категорія ч. 1 ст. 121 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001723, внесеного до ЄРДР 9 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, невійськовозобов`язаний, одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Мінського районного суду м. Києва від 10 жовтня 1997 року за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ч. 3 ст. 222 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 6 лютого 2003 року за ч.ч. 3, 4, 5 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі, 15 лютого 2016 року звільнений по відбуттю строку покарання;
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 8 червня 2021 року, приблизно о 7 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 перебували за місцем тимчасового проживання у приміщенні однієї з прибудов садівницького товариства «Київський ЕВРЗ» житлового масиву Воскресенські Сади, що у Дніпровському районі м. Києва, неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час до них прийшов наглядно знайомий ОСОБА_6 , який висунув звинувачення ОСОБА_8 у тому, що ОСОБА_8 таємно викрав належний йому годинник. У свою чергу ОСОБА_8 заперечив ОСОБА_6 цей факт. Водночас, у ОСОБА_6 на ґрунті виниклої суперечки з ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 , розуміючи власну перевагу у фізичній силі, не очікувано для потерпілого, який сидів на стільці за столом, наніс ОСОБА_8 цілеспрямований удар кулаком правої руки в область лівої частини щелепи, внаслідок якого ОСОБА_8 втратив орієнтацію у просторі, лише закривши обличчя руками, не вчиняючи будь-якого опору.
Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 продовжив наносити численні удари ОСОБА_8 руками та ногами в область голови, лівої та правої частини тулуба, в область грудної клітини, та підребер`я.
У подальшому ОСОБА_6 взяв до рук канцелярські ножиці, якими спричинив множинні колото-різані рани грудної клітини, спини потерпілому ОСОБА_8 .
Внаслідок злочинний дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_8 отримав закриту травму живота, закриту травму грудної клітини, що за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, а також множинні непроникаючі колото-різані порання грудної клітини, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше ніж 21 добу.
У подальшому ОСОБА_8 з отриманими травмами цього ж дня, приблизно об 11.30 год., було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, де було проведено оперативне втручання з видаленням селезінки.

Цим вироком вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, застосувати до нього положення ст. 75 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає про те, що не погоджується з вироком суду, оскільки покарання є надто суворим, тяжким, таким, що не відповідає принципу достатності для його виправлення.
Обвинувачений вказує на те, що судом першої інстанції не враховано пом`якшуючі обставини, не застосовано положення ст. ст. 69, 75 КК України, адже він визнав вину у повному обсязі, щиросердно розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, має матір похилого віку, якій необхідне термінове терапевтичне та хірургічне втручання, що підтверджується відповідними довідками, наявними у матеріалах справи, що він оцінює свою поведінку критично, обставин, які б обтяжували покарання судом першої інстанції не встановлено, має соціальні зв`язки (проживав з дружиною та матір`ю).
На думку обвинуваченого, законним є для нього призначення покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі з випробуванням, і, таке покарання буде необхідним та достатнім для досягнення основної мети покарання, необхідної для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_8 про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (ас. 161-162), однак, до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких клопотань до суду не подавав.
В судове засідання не з`явився захисник ОСОБА_11 , який 12 травня 2022 року в телефонному режимі повідомив про неможливість прибуття до суду апеляційної інстанції у зв`язку з проходженням військової служби поза межами м. Києва (ас. 160).
З урахуванням думки обвинуваченого та прокурора, які не заперечували проти проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_11 , зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про розгляд справи за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді,
- позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд врахувати той факт, що він співпрацював зі слідством, вирішував питання з потерпілим, коли потерпілий перебував у лікарні, просив суд зменшити тяжкість покарання, а також просив суд надати йому можливість стати на захист Батьківщини,
- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, суд належним чином врахував всі обставини справи та особу обвинуваченого, що знайшло своє відображення у призначенні мінімальної міри покарання обвинуваченому, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, а також суд першої інстанції належним чином мотивував свою позицію щодо неможливості застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України, зазначив, що немає підстав для скасування вироку суду першої інстанції,
- перевіривши матеріали кримінального та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і докази відносно них відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Що стосується доводів обвинуваченого про суворість призначеного покарання та неврахування судом при призначенні покарання інших даних, які пом`якшують його покарання, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має матір похилого віку, стан здоров`я, спосіб життя; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі у межах, установлених у санкції статті, яке підлягає відбуванню реально.

При цьому, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при призначенні покарання враховані й ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, що спростовує доводи обвинуваченого про неврахування судом

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування до нього положень ст. 69, 69-1 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання відомостей про те, що він має соціальні зв`язки (проживав з дружиною та матір`ю, яка потребує оперативного втручання), то колегія суддів враховує, що зазначені обвинуваченим обставини не стали стримуючим фактором для нього при вчиненні злочину та не свідчать про зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину та особи обвинуваченого.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, врахувавши характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, характер його дій та спосіб вчинення злочину, відомості про особу обвинуваченого та інші наявні у провадженні дані, які його характеризують, вмотивовано та обґрунтовано обрав ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, яке слід відбувати реально,

За таких обставин вирок суду є законним та обґрунтованим і підстави для його зміни колегією суддів не встановлені, а тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, - залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_6 , який утримується під вартою, в той же строк, з дня вручення копії ухвали.
Судді:

___________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4