справа № 208/2371/21
№ провадження 1-кп/208/249/22
УХВАЛА
Іменем України

30 травня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000102 відносно:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 368, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 366 КК України,

розглянувши клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Під час проведення підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених у ст.219 КПК України.

Клопотання аргументовано наступним.

Територіальним управлінням ДБР розташованого у м. Полтава проведено досудове розслідування по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 368, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 366 КК України. Справа за підсудністю направлена для розгляду до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.05.2021 року по даній справі задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження з підстав передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру. Ухвала суду першої інстанції оскаржена стороною обвинувачення в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.09.2021 року, апеляційну скаргу прокурора, задоволено частково, ухвалу суду першої інстанції скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.05.2021 року, Дніпровський апеляційний суд зазначив, що під час проведення досудового слідства по справі, за ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.08.2020 року, строк досудового слідства у кримінальному провадженні продовжено до 20.09.2020 року, тобто обвинувальний акт мав бути спрямований до суду не пізніше зазначеної дати. Прокурор звернувся з обвинувальним актом до суду 30.03.2021 року.

Під час ухвалення рішення про закриття провадження у справі судом першої інстанції не враховані положення ч.5 ст. 219 КПК України, належним чином не перевірена тривалість строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування усіма сторонами кримінального провадження, який не має зараховуватись у загальний строк досудового слідства, передбачений п.4 сч.3 ст. 219 КПК України.

У клопотанні про закриття провадження у справі захисник посилається на те, що відповідно до п.2 абз.3 ч.1 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину та може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

20.03.2020 року, після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування продовжено слідчим суддею до шести місяців, тобто до 20.09.2020 року, і таким чином встановлений граничний строк для вчинення відповідних процесуальний дій або прийняття процесуальний рішень.

Відповідно до ч.5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включаються у строки, передбачені цією статтею.

З відкритих в порядку ст. 290 КПК України документів вбачається, що в матеріалах кримінального провадження відсутні доручення прокурора, за якими в період часу з 18.09.2020 року по 28.01.2021 року, включно, прокурором було б доручено слідчим ДБР надати стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, тобто зазначений період не може вважатись строком ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороною захисту.

Ознайомлення підозрюваного ОСОБА_4 з матеріалами досудового розслідування проведено 29.03.2021 року, тобто поза межами строків досудового розслідування, встановлених відповідно до закону слідчим суддею. Сам обвинувальний акт, після надання 29.03.2021 року його копії підозрюваному ОСОБА_4 , фактично переданий прокурором в суд через шість днів, що є істотним порушенням вимог ч.1 ст.293 КПК України та засад кримінального провадження, встановлених КПК України.

З фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику процесуальний закон пов`язує завершення досудового розслідування, як окремий етап досудового розслідування тому, і саме строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України, і обраховується саме з моменту вчинення стороною обвинувачення такої процесуальної дії, як відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні та надання стороні захисту фактичного доступу до таких матеріалів.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000102, у встановлений законодавством та ухвалою слідчого судді строк, уповноваженою особою з боку сторони обвинувачення не вчинялась процесуальна дія - відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні, і відомості про таку процесуальну дію не містяться в Реєстру матеріалів досудового розслідування.

На відповідний адвокатський запит прокурор ОСОБА_3 підтвердив, що 18.09.2020 року він надав слідчому ДБР ОСОБА_8 тільки дорученя повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів справи. Доручення надати стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, він делегував слідчому 29.01.2021 року. До цього часу, з слів прокурора, він планував особисто здійснити цю процесуальну дію, що пов`язано начебто з затягуванням стороною захисту її виконання.

Захисник вважає, що такі твердження голослівні, не підтверджені жодним процесуальним документом.

Просив задовольнити клопотання та закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування визначеного ст. 219 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, просив його задовільнити. Зазначив, що повідомлення слідчого про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів справи, разом з захисником отримав в м. Дніпро 18.09.2020 року.

Заперечення прокурора.

ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві, проводилось досудове розслідування за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 368, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 366 КК України.

20.03.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.

Строк досудового розслідування продовжено слідчим суддею до шести місяців, до 20.09.2020 року.

За його дорученням, 18.09.2020 року, за два дні до спливу шестимісячного строку досудового розслідування по цій справі, на виконання вимог ч.1 ст.290 КПК України, слідчим повідомлено підозрюваного ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Згідно до ч.5 ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею та законодавець не вимагає прийняття процесуального рішення прокурором або слідчим для цього. Таким чином, фактично 18.09.2020 року розпочато виконання вимог ст. 290 КПК України.

Письмові доручення слідчим ОСОБА_10 та Харченко на надання доступу до матеріалів справи, в строк 18.09.2020 28.01.2020 року, він не надавав, що пов`язано з затягуванням адвокатом та підозрюваним ОСОБА_9 процесу ознайомлення. Останні наполягали на ознайомленні з матеріалами справи у м. Дніпро, а не в м. Полтава, де вони безпосередньо перебували, тому він мав намір особисто надати їх для ознайомлення.

Обвинувальний акт складений та направлений до суду в межах строку досудового розслідування, тому підстави для закриття кримінального провадження за ч.1 п.10 ст.284 КПК України відсутні. Його позиція повністю узгоджується з відповідними правовими висновками викладеними в ухвалах та постановах ВС.

Встановлені судом обставини:

20.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000102 (п.91 розділу І Реєстру)

19.08.2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2093/20, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 27.01.2020 року продовжено до шести місяців, тобто 20.09.2020 року (п.33 розділу ІІ Реєстру)

Згідно до дорученням прокурора ОСОБА_3 від 18.09.2020 року, процесуальним керівником, відповідно до ст. ст. 290 ч.1-3 КПК України, доручено слідчому ТУ ДБР у м. Полтава ОСОБА_11 повідомити ОСОБА_9 та його захисника про завершення досудового розслідування у справі та надання доступу до матеріалів справи.

18.09.2019 року слідчий ДБР ОСОБА_8 повідомив підозрюваного ОСОБА_9 та його захист про завершення досудового розслідування по справі та відкриття матеріалів сторонам. Цим же документом, слідчий ОСОБА_10 роз`яснив право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в приміщення ТУ ДБР в м. Полтава, за попереднім узгодженням такого ознайомлення з слідчим ТУ ДБР у м. Полтава ОСОБА_12

18.11.2020 року, слідчий ДБР ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_9 та його захисника про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та необхідність їх явки в ТУ ДБР у м. Полтава 25.11.2020 року.

28.01.2020 року, слідчий ДБР ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_9 та його захисника про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та необхідність їх явки 01.02.2021 року за адресою: м. Дніпро, вулиця Воскресенська 10.

03.02.2020 року, слідчий ДБР ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_9 та його захисника про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та необхідність їх явки 08.02.2021 року за адресою: м. Дніпро, вулиця Воскресенська 10.

Зазначені повідомлення слідчого ОСОБА_13 , в яких містяться відомості про дату, час та місце проведення процесуальної дії надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складені у часі після 21.09.2020 року, передоручені йому слідчим ОСОБА_14 , за відсутності відповідного доручення прокурора кожному з них на вчинення процесуальних дій, передбачених ч.ч. 2-3 ст.290 КПК України.

Згідно доручення від 29.01.2021року, слідчому ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві ОСОБА_15 прокурором доручено:

- надати доступ до матеріалів досудового рослідування, які є в розпорядженні слідчого, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання;

- надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів;

- одержати від сторони захисту наявні докази або документи, які сторона захисту має намір використати відомості, що містяться у них, як докази у суді:

Згідно доручення від 16.03.2021 року, слідчому ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_16 прокурором доручено:

- надати доступ до матеріалів досудового рослідування, які є в розпорядженні слідчого, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання;

- надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів;

- одержати від сторони захисту наявні докази або документи, які сторона захисту має намір використати відомості, що містяться у них, як докази у суді.

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, фактично вони надані стороні захисту слідчим ОСОБА_16 , в м. Полтава 29.03.2021 року, при цьому стороною захисту у примітках до протоколу зазначено про не надання доступу до речових доказів.

Встановлено, що згідно до листа-відповіді прокурора ОСОБА_3 на адвокатський запит, письмові доручення слідчим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , на надання підозрюваному ОСОБА_9 та його адвокатам доступу до матеріалів досудового розслідування, в період часу з 18.09.2020 по 28.01.2021 року - не видавались.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, складеного у кримінальному провадженні № 0000102, в межах строку досудового розслідування, до 21.09.2020 року, слідчим або прокурор процесуальна дія - відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні, відомості про яку відповідно до вимог ч.2 ст.109 КПК України повинні міститись в зазначеному Реєстрі, не проводилась.

Суд приходить до обґрунтованого висновку, що в період часу з 18.09.2020 року до 29.01.2021 року, прокурором у кримінальному провадженні № 0000102 не складалось та не надавалось доручення слідчому надати доступ до матеріалів досудового розсідування, а також доручення надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини до матеріалів, що включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Встановлені правовідносини:

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Нормами ч.1 ст.9 КПК України передбачено, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 111-112 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Поняття процесуальних строків визначені ст. 113-117 КПК України, згідно положень яких:

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Строки досудового розслідування передбачені ст. 219 КПК України і обчислюються з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно вимог п.4 ч.3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Дія положень ст. 117 КПК України щодо поновлення процесуальних строків, згідно ч. 4 зазначеної статті, не поширюється на поновлення строку досудового розслідування, визначеного абзацом другим частини п`ятої статті 294 цього Кодексу.

Статтею 290 КПК України визначений порядок відкриття матеріалів іншій стороні.

1. «Визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта,… прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, … про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

2. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

3. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

4. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

9. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

10. Сторонам кримінального провадження, … надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження … вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, …»

Правові позиції вищих судових інстанцій:

Конституцією України (статті 8, 129 та 147) гарантовано визнання та застосування в Україні принципу верховенства права. При цьому, загальновизнано, що його базовим елементом є принцип правової визначеності, який, крім іншого, означає стабільність та єдність судової практики, а також можливість відступу судом від своєї попередньої правової позиції лише за наявності вагомих підстав.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що, визнаючи повноваження судді тлумачити закон, слід пам`ятати також і про обов`язок судді сприяти юридичній визначеності, яка гарантує передбачуваність змісту та застосування юридичних норм, сприяючи тим самим забезпеченню високоякісної судової системи.

В Україні завдання забезпечення єдності судової практики відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», процесуальних кодексів покладається на Верховний Суд.

У постанові від 21.04.2021 року у справі № 295/12923/19 ВС визнав концепт належної правової процедури одним із найзагальнішим і водночас фундаментальним явищем будь-якої демократичної правової держави сучасності. В доктрині вітчизняного кримінального процесу, наголошується у цій постанові, під належною правовою процедурою розуміється такий порядок здійснення юридично значущих дій, який втілює на практиці верховенство права шляхом застосування до кожної особи тих норм права, що цілком відповідають усім важливим об`єктивно існуючим обставинам та дозволяють недвозначно та заздалегідь спрогнозувати таке застосування і його результати.

Судова практика застосування приписів пункту 10 частини 1 статті 284 КПК є усталеною у діяльності не тільки Верховного Суду, а й судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі Вищого антикорупційного суду (ухвала Вищого антикорупційного суду від 24 вересня 2020 року та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 991/6516/20)

Правова позиція щодо правильного застосування положень ст. 290 КПК України неодноразово висвітлена вищими судовими органами України.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 17.02.2021 року у справі № 344/6630/17:

«…закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові віхи:

початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР;

завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК;

закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта.

Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч. 3 ст. 214, ч. 8 ст. 223, ст. 219 КПК)

До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій "прив`язані" саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування»

Аналогічна за змістом позиція викладена Верховним судом в ухвалах від 05.04.2021 року по справі №676/804/20, від 14.06.2021 року по справі № 389/769/20.

Окремі процесуальні етапи повідомлення про завершення досудового слідства, надання матеріалів справи стороні захисту для ознайомлення, не врахування у строк попереднього слідства час такого ознайомлення, не є новеллою кримінального законодавства, так як подібні положення містились і в КПК України 1960 року.

Відповідно до ст. 218 КПК України (1960), про те, що обвинуваченому оголошено про закінчення слідства і що йому пред`явлено матеріали справи для ознайомлення, зазначається в протоколі про оголошення обвинуваченому про

закінчення слідства і пред`явлення йому матеріалів справи.

Коституційний Суд України у своєму рішенні від 18 січня 2012 року у справі № 1-4/2012 зазначив, що:

«Виконання вимог частини першої статті 218 Кодексу стосовно оголошення слідчим обвинуваченому, що слідство в його справі закінчено і що він має право на ознайомлення з усіма матеріалами справи, гарантує реалізацію конституційного права обвинуваченого на отримання інформації, зокрема щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує обвинуваченому чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право обвинуваченого на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист»

Час ознайомлення обвинуваченого та його захисника з матеріалами справи при обчисленні строку попереднього слідства і тримання під вартою як запобіжного заходу не враховується (ч.1 ст. 120, ч.6 ст. 156 КПК України (1960))

Мотиви суду:

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування. Її недотримання тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 конвенції права на справедливий суд.

Виходячи з наведених процесуальних норм, строки передбачені КПК визначаються як періоди, що передбачають у своїх межах певну свободу вчинення процесуальних дій. Необхідна або дозволена дія може бути виконана в будь-який момент установленого строку (періоду)

В процесуальних нормах, які установлюють строки, як правило, позначаються або з достатньою очевидністю припускаються як їх початок так і закінчення. Ця особливість природно виключає необхідність обчислювати такого типу строки, але потребує правильного визначення моменту настання обставин, що знаменують їх початок і особливо закінчення.

Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження є за своєю суттю правовстановлюючим невизначеним кримінальним процесуальним строком (періодом)

Наведене обумовлює необхідність з`ясування дня початку та завершення строку ознайомлення з матеріалами, тобто виходячи з вимоги правової визначеності, учасникам кримінального провадження, у тому числі й суду, має бути зрозумілим, як обчислювати проміжок часу, який не включається у строки досудового розслідування.

Так, до строку досудового розслідування не включається строк, протягом якого обидві сторони, як захист, так і обвинувачення, ознайомлюються з матеріалами.

Початок перебігу строку ознайомлення з матеріалами має починатися з дня фактичного отримання доступу до них стороною захисту, про що остання письмово підтверджує протилежній стороні цей факт. Отже, днем зупинення перебігу строків досудового розслідування на підставі ст.290 КПК має бути день фактичного отримання стороною захисту доступу до матеріалів.

При цьому задля забезпечення такого доступу сторона обвинувачення має довести до відома сторони захисту інформацію про місце та час такого ознайомлення, тобто створити умови, за яких учасники кримінального провадження на боці захисту матимуть змогу безперешкодно отримувати (сприймати, фіксувати) відомості, що містяться у цих матеріалах.

З огляду на викладене прокурор помилково ототожнює повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із самим фактом завершення досудового розслідування, який згідно практики ВС пов`язується саме з фактом надання (відкриття) матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, тому як формальне виконання вимог ч.1 ст.290 КПК України не свідчить про реальне виконання обов`язку, передбаченого ч.ч.2-3 ст.290 КПК України.

Суд відзначає, що інше правове розуміння положень ст. 290 ч.ч. 1-3 КПК України взагалі нівелюють інститут визначення строків досудового розслідування кримінальних проваджень.

ЄСПЛ у рішенні по справі «Хусейн проти Азербайджану» наголошує, що поміж засобів, які мають бути надані обвинуваченому, є можливість ознайомлюватись із результатами слідства, накопиченими протягом усього часу його провадження, з метою підготувати свій захист.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування, закріплене в ст. 290 КПК України, гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечується дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язане з дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження.

Процесуальна дія - повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування та завершення досудового розслідування, а так само і процесуальна дія - відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні, є різними процесуальними діями у розумінні процесуального закону, тому під час досудового розслідування уповноважена особа з боку сторони обвинувачення зобов`язана вчиняти кожну з таких процесуальних дій, окремо.

З огляду на викладене, саме по собі вручення 18.09.2020 стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів, без реального (фактичного) виконання прокурором процесуального обов`язку передбаченого ч.ч.2-3 ст.290 КПК України в межах строку досудового розслідування, а саме в строк до 21.09.2020, шляхом фактичного відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, кримінальним процесуальним законом, у тому числі ч. 5 ст. 219 КПК України, не визначений підставою для зупинення строків досудового розслідування.

Позиція прокурора, у тому числі, полягає у наміру самостійного виконанні вимог ст. 290 ч.2 та 3 КПК України, так як сторона захисту начебто мала намір затягувати строк ознайомлення зі справою.

Дійсно на практиці, особливо з огляду на можливу перспективу закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, не виключено можливість як недобросовісної поведінки, так і зловживання правами. В окремих випадках учасники кримінального провадження з боку сторони захисту можуть навмисно зволікати з отриманням доступу до матеріалів, загалом ухилятися від виконання цієї процесуальної дії. В свою чергу, не виключена можливість (у тому числі й технічна), що учасники кримінального провадження на боці сторони обвинувачення, зловживаючи своїми процесуальними правами, лише декларуватимуть надання доступу до матеріалів.

Згідно наданих суду матеріалів, повідомлення слідчого ДБР Гнезділова від 18.09.2020 року про відкриття матеріалів справи та завершення досудового розслідування, отримані захисником та ОСОБА_9 в цей же день (п`ятниця)

Згідно пояснень обвинуваченого, це повідомлення отримано ними в слідчому відділу ДБР у м. Дніпро, і ця обставина ніким не спростовувалась.

Як згадувалось вище, повідомлення від 18.09.2020 року пропонує захиснику та ОСОБА_9 узгодити дату ознайомлення з матеріалами справи з слідчим ДБР ОСОБА_13 , в територіальном управлінні органу розташованому у м. Полтава.

Відповідно до ч.7 ст. 115 КПК України, останній днем строку досудового розслідування по справі випадав на понеділок 21.09.2020 року, і саме в цей день захисник направив слідчому Харченко клопотання «видати для ознайомлення матеріали кримінального провадження, за можливості в м. Дніпро, та сповістити про будь-який інший спосіб та час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження»

Клопотання аргументовано запровадженням на території України карантину у зв`язку з епідемією КОВІД-19, обмеженням руху по території країни та між областями, на думку суду є слушним, у тому числі зважаючи знаходження на утриманні у ОСОБА_9 малолітньої дитини.

У відповідності до кримінально-процесуальних норм, результати розгляду клопотання доводяться до відома заявника. Про задоволення клопотання, а також про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання слідчий, прокурор виносить вмотивовану постанову, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а оригінал долучається до матеріалів досудового розслідування. У разі задоволення клопотання слідчий, прокурор може обмежитися усним або письмовим повідомленням про це особі, яка заявила клопотання без пояснення мотивів. При повній або частковій відмові у задоволенні клопотання особі, яка заявила клопотання, повинно бути вручено копію постанови.

В порушення передбаченому КПК України порядку, клопотання захисника слідчими чи прокурором не розглянуто.

Права на захист, перелік яких міститься у п.«b» § 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, запроваджені насамперед для встановлення рівності, наскільки це можливо, між стороною обвинувачення та захисту. В рішенні ЄСПЛ «Майзит проти Росії» зазначається, що засоби, які повинні бути надані обвинуваченому, обмежуються лише тими, які надають або можуть надати допомогу в підготовці захисту.

Наведений пункт «b» §3 ст.6 Конвенції стосується двох складових справжнього захисту питань можливостей і часу. Це положення передбачає, що дії, пов`язані з ґрунтовним захистом обвинуваченого, можуть включати усе, що «необхідне» для підготовки до судового розгляду. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист у належний спосіб і без обмежень щодо можливостей вживати усіх засобів захисту під час судового розгляду, а також впливати на його результат, про що йдеться в рішенні ЄСПЛ «Кан проти Австрії», та ін.

Зважаючи, що строк досудового слідства визначений ухвалою слідчого судді спливав в неділю, тобто неробочий день, а повідомлення про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження вручено в останній робочий день тижня, зауваження прокурора про начебто затягування стороною захисту ознайомлення з матеріалами справи є голослівним, не підтвердженим ніякими об`єктивними даними.

При цьому суд зауважує, що місцезнаходження самих матеріалів справи, а тому і конкретне місце та час ознайомлення з ними, було невизначеним і для самої сторони обвинувачення.

З огляду на вище викладене суд відзначає, що у кримінальному провадженні № 0000102, за встановленої судом відсутності відповідного доручення прокурора слідчому, виконання процесуального обов`язку, передбаченого ч.ч.2,3 ст.290 КПК України покладалось під час досудового розслідування саме на прокурора, який в строк до 21.09.2020 року був зобов`язаний надати стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, а також надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, що включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів, тобто фактично відкрити матеріали досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

В матеріалах наданих прокурором до суду, відсутнє повідомлення прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000102, а також інші документи на підтвердження факту відкриття прокурором матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, відповідно до положень ст. 290 КПК, які були б складені в строк до 21.09.2020 року.

З наданих суду документів також не вбачається, що прокурор або слідчий за його дорученням в строк до 21.09.2020 року повідомляв підозрюваного ОСОБА_4 або його захисника про можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у визначений стороною обвинувачення конкретний час в приміщенні Полтавської обласної прокуратури.

Зважаючи на встановлені обставини, усні доводи прокурора про те, що він мав намір особисто надати доступ стороні захисту в момент їх прибуття до органу досудового розслідування, судом до уваги не приймаються.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 складений слідчим і затверджений прокурором 29.03.2021 року та 30.03.2021 року направлений до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська суду поштовим зв`язком.

Суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000102 затверджено прокурором і направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, який закінчився 21.09.2020 року, при цьому строк досудового розслідування постановою прокурора не зупинявся, матеріали справи відповідно до ч.2 та 3 ст. 290 КПК України, що зумовило б застосування ч.5 ст. 219 КПК України, стороні захисту не надавались.

Пунктом 10 ч.1 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст.368, ч.1 ст.368, ч.1 ст.366 КК України, вчинення яких інкріміновано ОСОБА_4 згідно до обвинувального акту, не відносяться до тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

З огляду на положення статті 2 КПК, до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Продовження кримінального провадження відносно особи, щодо якої встановлені та підтверджені підстави для його закриття, суперечить засадам законності та дотримання розумних строків у справі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 219, 284, 290, 314, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000102 - задовольнити .

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000102 від 27.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.368, ч.1 ст.366 КК України, закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1