Справа № 278/2962/22
В И Р О К
Іменем України

20 жовтня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, працевлаштованого, одруженого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК),
в с т а н о в и в:

23 вересня 2022 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000447.
З угоди вбачається, що 13 вересня 2022 року о 21 год. 05 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "ЗАЗ", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", по вул. Петра Потапенка в с. Березівка Житомирського району та області був зупинений працівниками поліції СРПП ВПЛ № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за порушення п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), відповідальність за порушення якого передбачена ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
У подальшому під час перевірки документів поліцейськими у водія ОСОБА_4 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого йому було запропоновано пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, відповідальність за порушення якого передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення названих адміністративних правопорушень у ОСОБА_4 виник умисел на пропозицію та надання працівникам поліції неправомірної вигоди.
Реалізуючі свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівники поліції є представниками влади, а тому являються службовими особами, уповноваженими на притягнення до адміністративної відповідальності, дістав з гаманця дві банкноти номіналом 500 грн. та запропонував сержанту поліції ОСОБА_8 неправомірну вигоду.
У подальшому, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди за ст. 369 КК, ОСОБА_4 свої неправомірні дії не припинив та переслідуючи названу мету приблизно в зазначений час, перебуваючи біля службового автомобіля патрульної поліції, скористався відкритою пасажирською дверцятою, поклав до "бардачка" службового автомобіля дві купюри номіналом по 500 грн., надавши тим самим неправомірну вигоду поліцейському за непритягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням службового становища, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.
Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 369 КК, оскільки він запропонував та надав представнику влади неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК, є корупційним нетяжким злочином; у провадженні не бере участь потерпілий; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції ч. 1 ст. 369 КК відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається, оскільки обвинувачений запевнив, що своєчасно сплатить штраф у вказаному розмірі.
Прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речовий доказ грошові купюри на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягають спеціальній конфіскації, оскільки вказані гроші призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, а також були предметом умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказаний речовий доказ, скасуванню не підлягає.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000447 угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2022 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 24 копійок судових витрат на залучення експерта при проведенні судово-технічної експертизи.
До речового доказу дві грошові купюри номіналом 500 грн. (ВБ№5755811, СБ№6232065) застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1