У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.09.2022 року, якою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.11.2022 включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.11.2022 включно.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.
На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена обгрунтованість підозри та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Також захисник стверджує, про недопустимість доказів наданих в суді стороною обвинувачення.

Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваного, до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом здійснення 04.09.2022, приблизно о 18.30 год., поблизу залізничного мосту, розташованого неподалік с. Каравелове Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відомості про що внесені до ЄРДР за №0000396 від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 04.09.2022 приблизно о 18:30 годині він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою групою осіб, діючи умисно, маючи умисел на позбавлення життя, нанесли руками та ногами численні удари по голові та різним частинам тіла ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чим заподіяли останнім тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, що спричинила смерть останніх.
07.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст.115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті двом особам, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчим подано клопотання про застосування до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вважав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вважав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризику, передбаченому ч.1 ст. 177 КПК України. Врахував також дані про особу, а саме, що останній офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки проживає сам, що, у свою чергу, свідчить про те, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленому при розгляді клопотання ризику переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість інкримінованого особі правопорушення та особу підозрюваного.
Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини та суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та погоджується з зазначеним слідчим суддею, що до доводів сторони захисту про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, слід віднестись критично, з урахуванням того, що останній офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, що, у свою чергу, свідчить про те, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленому при розгляді клопотання ризику переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість інкримінованого особі правопорушення та особу підозрюваного.

Твердження захисника про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, є неприйнятними, з огляду на той факт, що в суді першої інстанції було встановлено, що підозрюваний не проживає з дружиною та дитиною, а останні роки проживає сам у СВТ « Вимпел».

Доводи захисника про недопустимість доказів є передчасними і підлягають перевірці судом першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, під час постановлення даного рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, слідчим суддею помилково вирахувано, що даний запобіжний захід слід застосувати до 06.11.2022 року включно.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України 05.09.2022 року, а отже 60 днів спливають 03.11.2022 року, тому оскаржувана ухвала в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409,422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.09.2022 року, щодо ОСОБА_6 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000396 від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 03.11.2022 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: