Справа №357/6096/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2775/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2022 року продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 липня 2022 року включно.

Визначено обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі семи прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що складає 17367 гривень.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження дії такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій він зазначає про те, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції про необхідність продовження щодо нього строк тримання під вартою.

Сторонами кримінального провадження не заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю, а тому у відповідності до вимог ч.4 ст.4221 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести апеляційний розгляд у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Правовими приписами ст.331 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, які у відповідності до положень ст.12 КК України, є нетяжким та тяжким злочинами відповідно. Обвинувачений неодружений, непрацюючий, тобто не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальний правопорушень проти власності, передбачених ст.ст.185, 187 КК України, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

За даних обставин, на думку суду апеляційної інстанції, цілком обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, який є високим і за час судового провадження не зменшився.

В апеляційній скарзі не наведено будь-яких даних про особу обвинуваченого, які б дозволяли зробити висновок про можливість уникнення вищевказаного ризику, шляхом застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого вчинити інші кримінальні правопорушення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що запобігти встановленому ризику можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , відповідно до ч.2 ст.616 КПК України, адже дійсно ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень є високим і існує ймовірність , що він може використати військовий стан, як можливість продовжити свою злочинну діяльність.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставною для скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2022 року, якою продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 липня 2022 року включно, з визначенням застави в розмірі семи прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що складає 17367 гривень без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :