Справа № 192/777/22
Провадження № 1-в/192/130/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в режимі відео конференції клопотання засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зеленодольськ Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року за п.п. 4,9,10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152, ч. 3 т. 153, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 194 КК України до 15 років позбавлення волі,

про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку попереднього ув`язнення

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку його попереднього ув`язнення з 29 серпня 2017 року по 21 червня 2019 року з розрахунку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У судовому засіданні ОСОБА_3 просив його клопотання задовольнити.

Представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» у судове засідання не з`явився. Повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином. Надав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що підстави для задоволення клопотання відсутні, оскільки засуджений вчинив злочин після червня 2017 року.

Суд, заслухавши прокурора, засудженого та дослідивши додані до клопотання матеріали вважає, що останнє не підлягає задоволенню з таких підстав.

З довідки адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України з`ясовано, що 29 серпня 2017 року засуджений ОСОБА_3 був затриманий.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року за п.п. 4,9,10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152, ч. 3 т. 153, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 194, ч.1,4 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. Також вказаним вироком зараховано строк попереднього ув`язнення з 29 серпня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Суд посилається на те, що 26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII. Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Відповідно до дослідженого вироку, ОСОБА_3 вчинив злочини 27 серпня 2017 року, тобто після 21 червня 2017 року, а питання про зарахування строку попереднього ув`язнення відбувається в межах того самого кримінального провадження, в якому було застосовано попереднє ув`язнення.

Оскільки ОСОБА_3 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, який застосувався до нього в кримінальному провадженні, за яким ухвалено вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року та питання про зарахування строку попереднього ув`язнення вирішено у відповідності до вимог ст. 72 КК України в редакції на дату ухвалення вироку, тому суд вважає, що підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ч. 6 ст. 9, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку попереднього ув`язнення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_1