Справа № 529/909/22
Провадження № 1-кп/529/110/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000523 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 у період часу з 2019 року по теперішній час, маючи умисел на зайняття земельної ділянки в зоні санітарної охорони, діючи всупереч вимогам статтей 113, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статтей 60, 61 Земельного Кодексу України, в порушення ст. 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель, в порушення ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, а також вказаними статтями, передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, самовільно зайняв земельну ділянку в водоохоронній зоні та прибережній захисній смузі водного об`єкту (ставка), яка розташована в межах с. Шевченкове, Сахновщинської селищної ради, Красноградського району Харківської області.
Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел, у період часу з 2019 року по теперішній час, за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, в порушення ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466, що передбачають загальний порядок видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт, без отримання вказаного дозволу відповідного органу, обвинувачений ОСОБА_4 в прибережній захисній смузі на відстані 11 метрів від дзеркала водойми на земельній ділянці, що знаходиться в межах с. Шевченкове, Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області побудував об`єкт будівництва пов`язаний з земельною ділянкою виготовлений з дерев`яного каркасу, або цементних хвилястих листів та червоної цегли розміром 3,61 X 4,26 м., чим порушив вимоги статтей 60, 61 Земельного кодексу України, ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг навколо водойм, та інших вимог вищевказаних Законів.
Таким чином, ОСОБА_4 самовільно побудував споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, що відноситься до земель зони санітарної охорони, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.197-1 КК України.

В ході досудового розслідування 30.08.2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, беззастережно визнав свою винуватість у вказаному злочинному діянні.

Також в угоді зазначене узгоджене прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 197-1 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком визначеним судом. Також сторони угоди погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник просили затвердити угоду. Обвинувачений, вказав, що дійсно події зазначені у обвинувальному акті мали місце, вину визнає, наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі. Захисник просив визначити мінімальний іспитовий строк, зважаючи на позитивну характеристику обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором укладена щодо вчинення нетяжкого злочину, тяжких наслідків від скоєного не наступило.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: визнання вини, щире каяття у скоєному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 468, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.08.2022 між прокурором Сахновщинського відділу Красноградської окружної прокуратури і обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000523 від 30.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази у вигляді об`єкта будівництва пов`язаного з земельною ділянкою виготовленого з дерев`яного каркасу, азбоцементних хвилястих листів та червоної цегли розміром 3,61*4,26 метрів, що розташований на території біля водоймища в прибережній захисній смузі на відстані 11 метрів від дзеркала водойми на земельній ділянці, що знаходиться в межах с. Шевченкове, Сахновщинської сілищної ради Красноградського району Харківської області, демонтувати, а демонтовані матеріали конфіскувати в рахунок держави.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженим, його захисником з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1