справа № 361/8723/21
провадження № 1-кп/361/623/22
УХВАЛА
Іменем України

17 травня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0001515 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні акт перебуває кримінальне провадження №0001515 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 23 травня 2022 року та на переконання прокурора, підстави для застосування до обвинувачених виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а отже наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та їх захисник прохали застосувати до обвинувачених більш м`який вид запобіжного заходу, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживали до затримання, вказаний будинок розташований на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_6 . Зазначили, що підстав для клопотання прокурора немає, оскільки відсутні ризики визначених кримінально-процесуальним законом. Намірів у обвинувачених впливати на свідків та на потерпілого, а також ухилятися від суду не має. Обвинувачений ОСОБА_5 також зазначив, що під час бойових дій внаслідок військової агресії РФ загинув його брат, тіло якого тривалий час знаходиться в морзі в Дніпропетровській області, прохав суд надати йому можливість здійснити поховання брата, оскільки інших родичів той не має.

Крім цього, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали про свій намір вступити до лав Збройних Сил України з метою захисту держави від військової агресії РФ, про що подавали відповідні клопотання на ім`я прокурора ОСОБА_7 , однак до сьогоднішнього дня ці клопотання останнім не вирішені, тому прохають суд їх врахувати.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому вважає за можливе застосувати до обвинувачених більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме особисте зобов`язання з покладенням на обвинувачених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи та те, що підстав вважати, що обвинувачений на волі не буде перешкоджати проведенню розгляду справи та не буде уникати виконання процесуальних обов`язків, тому суд вважає, що зміна запобіжного заходу щодо обвинувачених з утримання під вартою на особисте зобов`язання є можливим і не зашкодить успішному проведенню судового розгляду справи в подальшому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд, -

постановив:
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , 1996 р.н. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за викликом до суду для розгляду кримінального провадження;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-заборонити спілкування із потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні на час дії цього запобіжного заходу;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 та інші документи, що дають право на виїзд з України у разі наявності таких документів.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , 1987 р.н. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- заборонити спілкування із потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні на час дії цього запобіжного заходу;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 та інші документи, що дають право на виїзд з України у разі наявності таких документів.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на прокурора.

Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі зарахування їх до складу Збройних Сил України негайно повідомити суд.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20 травня 2022 р. о 10 год. 00 хв.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1