Справа № 466/1973/22
Провадження № 1-кп/466/474/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м.Львові в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000270 від 17 березня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Соснівка Червоноградського району Львівської області, громадянин України, з середньо- спеціальною освітою, розлученого, не працевлаштованого, має на утриманні малолітню дитину, без визначеного місця проживання та реєстрації, раніше неодноразово судимого, останній раз 13.08.2021 вироком Галицького районного суду м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту терміном на 4 місяці, вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2021 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді арешту терміном на 4 місяці, на даний час утримується в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19, під вартою перебуває з 17.03.2022року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 14 березня 2022 року приблизно о 18год.39хв., перебуваючи у торговому залі магазину «Сільпо 263», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 1-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, із прилавку торгового залу магазину таємно, викрав вафлі Roshen Wafers горіх, в кількості 1 шт., вартістю 8 грн. 90 коп. без ПДВ; ковбаски Argal Фует с/в, вартістю 49 грн. 16 коп. без ПДВ; ковбасу «Родинна ковбаска Селянська» вагою 0,338 грами, вартістю 72 грн. 72 коп. без ПДВ; чай трав`яний Lovare Herbs Троянда, в кількості 1 шт., вартістю 26 грн. 65 коп. без ПДВ; капсули для прання Losk, в кількості 1 шт., вартістю 161 грн. 66 коп. без ПДВ; масло солодко вершкове «Галичина», в кількості 2 шт., вартістю 111 грн. 64 коп. без ПДВ.; сир плавлений Hochland, в кількості 1 шт., вартістю 42 грн. 49 коп. без ПДВ; сир «Фоль Епі» нарізка, в кількості 1 шт., вартістю 165 грн. 83 коп. без ПДВ; пасту Премія горіхова, в кількості 1 шт., вартістю 90 грн. 83 коп. без ПДВ; шийка «По-домашньому» свиняча, вагою 0,356 грам., вартістю 69 грн. 42 коп. без ПДВ, після чого не розрахувавшись за вказаний товар пройшов із ним повз лінію кас, залишивши приміщення магазину, чим спричинив ТзОВ «СІЛЬПО-ФУД» майнової шкоди на загальну суму 783 грн. 36 коп. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 17 березня 2022 року приблизно о 17год. 03хв. перебуваючи у торговому залі магазину «Сільпо 263», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 1-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, із прилавку торгового залу магазину таємно, викрав капсули для прання в кількості 1 шт., вартістю 406 грн. 68 коп. без ПДВ; сардельки, вагою 0,808 грам., вартістю 91 грн. 53 коп. без ПДВ; шоколад Milka у кількості 3 шт., загальною вартістю 231 грн. 02 коп. без ПДВ; свинячий окіст, вагою 1,204 кг., вартістю 111 грн. 86 коп. без ПДВ; горіхову пасту Duo в кількості 1 шт., вартістю 76 грн. 60 коп. без ПДВ; горіхову пасту Премія, в кількості 2 шт., загальною вартістю 177 грн. 67 коп. без ПДВ; чоловічі шкарпетки в кількості 1 шт., вартістю 42 грн. 37 коп. без ПДВ; дезодорант «Маджикс», в кількості 1 шт., вартістю 35 грн. 68 коп. без ПДВ; ковбасу Дрогобицька, вагою 0,540 грам, вартістю 140 грн. 39 коп. без ПДВ; шкарпетки бавовняні, в кількості 1 шт., вартістю 63 грн. 96 коп. без ПДВ; суміш чаю зеленого і білого з малиною, в кількості 1 шт., вартістю 349 грн. 63 коп. без ПДВ; шийка «По-домашньому» свиняча, вагою 0,234 грами, вартістю 44 грн. 62 коп. без ПДВ; масло «Галичина» 82,5 %, в кількості 5 шт., загальною вартістю 272 грн. 98 коп., після чого не розрахувавшись за вказаний товар пройшов повз лінію кас із ним, залишивши приміщення магазину, чим спричинив ТзОВ «СІЛЬПО-ФУД» майнової шкоди на загальну суму 2007 грн. 41 коп. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він 14 березня 2022 року приблизно о 18год.39хв., перебував у торговому залі магазину «Сільпо 263», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 1-Б та викрав продукти харчування на загальну приблизно 800 гривень, пройшовши з ними повз касу розрахунку та не оплатив за продукти. Також, 17 березня 2022 року приблизно о 17год. 03хв. він перебуваючи у торговому залі магазину «Сільпо 263», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 1-Б знову викрав продукти харчування, за які не розрахувався та вийшов з супермаркету та був затриманий охороною. Після його затримання та проведення процесуальних дій продукти харчування та ін. речі були повернуті в магазин. Щиро кається та просить застосувати до нього ст.75 КК України, дати шанс на виправлення.

Представник потерпілого подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, цивільний позов подавати не буде.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, а також доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового розгляду, його дії слід вірно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

У справі №205/7091/16-к від 17.10.2019 ВС розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту.

Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є молодого віку, працездатний, не працевлаштований, згідно довідок на обліку у психоневрологічному та наркодиспансері не числиться, за місцем проживання характеризується посередньо, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Так, згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, враховуючи вирок Залізничного районного суду м.Львова від 15.06.2021 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

У відповідності із ч.4 ст.70 КК України, зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_4 те покарання, що він частково відбув за попереднім вироком Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2021 року.

Також, вироком Галицького районного суду міста Львова від 13.08.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому узгоджене покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, частково приєднано покарання за даним вироком до покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2021 та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

15.10.2021 року ОСОБА_4 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_4 вчинив злочин 14 та 17 березня 2022 року після постановлення вироку Галицького районного суду міста Львова від 13.08.2021. Зазначений вирок не врахований при призначенні покарання вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2021 року, однак призначене покарання з урахуванням ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 відбув.

Обставини, що пом`якшують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає і такі не зазначені в обвинувальному акті.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті за якими кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі залишити до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.71,72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати відбуте покарання за вироком Галицького районного суду міста Львова від 13.08.2021.

Визначити початок строку відбування покарання ОСОБА_4 з моменту фактичного затримання з 17 березня 2022 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Арешт на речі, виявлені та вилучені в ході проведення затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, під час поверхневого обшуку ОСОБА_4 , а саме: кепка темного кольору; куртка темно синього кольору; штани із накладними кишенями оливкового кольору; кросівки синього кольору із буквою «N»; капсули для прання «Persil», вагою 390 грам; сардельки варені «Сковиті», вагою 806 грам; ковбаса «Дрогобицька», вагою 288 грам; ковбаса «Дрогобицька», вагою 252 грам; шийка «Ходорівський МК по домашньому», вагою 234 грам; свиний окіст вагою 1.204 грам; п`ять пачок масла «Галичина» вагою по 180 грам; три шоколадки марки «Мілка», вагою по 300 грам; дві горіхові пасти з какао, вагою 350 грам; горіхова паста «DUO», вагою 350 грам; чай «ELE MOE NTS», вагою 100грам; дезодорант марки «MAJIX», об`ємом 10мл.; шкарпетки марки «COOLSOCKS»; шкарпетки марки «ІО», накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова від 23.03.2022 - скасувати.

Речові докази: кепка темного кольору; куртка темно синього кольору; штани із накладними кишенями оливкового кольору; кросівки синього кольору із буквою «N», які постановою про визнання речових доказів від 17.03.2022 визнано речовими доказами повернути власнику ОСОБА_4 .

Речові докази: капсули для прання «Persil», вагою 390 грам; сардельки варені «Сковиті», вагою 806 грам; ковбаса «Дрогобицька», вагою 288 грам; ковбаса «Дрогобицька», вагою 252 грам; шийка «Ходорівський МК по домашньому», вагою 234 грам; свиний окіст вагою 1.204 грам; п`ять пачок масла «Галичина» вагою по 180 грам; три шоколадки марки «Мілка», вагою по 300 грам; дві горіхові пасти з какао, вагою 350 грам; горіхова паста «DUO», вагою 350 грам; чай «ELE MOE NTS», вагою 100грам; дезодорант марки «MAJIX», об`ємом 10мл.; шкарпетки марки «COOLSOCKS»; шкарпетки марки «ІО», які постановою про визнання речових доказів від 17.03.2022 визнано речовими доказами повернути ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Речовий доказ: ком пакт-диск DVD-R із відеозаписом із камер спостереження торгового залу магазину, який постановою про визнання речових доказів від 18.03.2022 визнано речовим доказом залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1