Справа № 135/435/22
Провадження № 1-в/135/29/22
УХВАЛА
Іменем України
13.06.2022 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ВСТАНОВИВ:
До Ладижинського міського суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Згідно клопотання засуджений просить зарахувати йому в строк покарання строк перебування в СІЗО з 06.03.2018 по 15.11.2018.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити. Засуджений доповнив, що знаходився в місцях позбавлення волі країни-агресора, де до нього погано ставились.
Прокурор вважає що слід відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання за безпідставністю, в зв`язку з тим, що редакція закону про кримінальну відповідальність змінилась і не передбачає такого зарахування.

Заслухавши засудженого, його захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження, дослідивши в судовому засіданні всі матеріали особової справи засудженого, ретельно перевіривши всі документи, на які посилається засуджений, та які містяться в особовій справі, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у редакції Закону № 2046-VIII, передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України, яку викладено в діючій на даний час редакції, набрав чинності 21 червня 2017 року.
Відтак, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Судом встановлено, що вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 14.09.2018 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 8 років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з 14.09.2018. На підставі ст.72 КК РФ в строк відбування покарання зараховано тримання під вартою з 06.03.2018 до набрання вироком законної сили один день за один день.
Згідно розпорядження Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри на засудженого ОСОБА_4 вбачається, що вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 14.09.2018 набрав законної сили 20.10.2018.
Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 12.06.2019 вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 14.09.2018 приведено у відповідність із законодавством України. Засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 14 вересня 2018 року визначити покарання за ч. 2 ст.15 - ч. 3 ст.307 КК України, з урахуванням вимог п.2 ч.4 ст.610КПК України, у виді 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 06.03.2018 року, тобто з зарахуванням строку попереднього ув`язнення. Міру запобіжного заходу залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16.07.2021 ухвалу Куликівського районного суду Чернігівської області від 12.06.2019 про приведення вироку іноземної держави щодо ОСОБА_4 у відповідність до законодавства України, залишено без змін.
Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 вчинив злочин уже після набрання законної сили Закону № 2046-VIII, яким змінено ч. 5 ст. 72 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними доводи засудженого про необхідність застосування щодо нього положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) після набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі. Відтак клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. ст. 370-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя