У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2022 Справа №607/10412/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заздрість Теребовлянського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, працюючого директором ТОВ «Княжий знак», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0000068 від 04 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 24.02.2022 р. Президент

України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на

підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до

пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про

правовий режим воєнного стану» постановив введення в Україні воєнного стану.

Так, Указом Президента України ОСОБА_10 від 24.02.2022 р. № 64/2022 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 2102-XI, введено військовий стан на всій території України.

Указом Президента України ОСОБА_10 від 14.03.2022 р. № 133/2022 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 р. №2119-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.03.2022 р. строком на 30 діб.

Указом Президента України ОСОБА_10 від 18.04.2022 № 259/2022 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 р. № 2212-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України ОСОБА_10 від 17.05.2022 р. № 341/2022 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 р. № 2263-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25.05.2022 р. строком на 90 діб.

Таким чином, у період часу з 24.02.2022 р. до 24.06.2022 р. на території України

було запроваджено та діє воєнний стан.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі,увигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Тобто, безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг), це - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсацій донорам.

Згідно положень згаданого нормативно - правового акту донорами гуманітарної допомоги (іноземні, вітчизняні) є юридичні та фізичні особи в Україні або за її межами, які добровільно надають гуманітарну допомогу отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за її межами, в свою чергу отримувачами гуманітарної допомоги є такі юридичні особи, які зареєстровані в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги.

Статтею 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» визначено, що цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах. Сферами благодійної діяльності серед інших є: запобігання природним і техногенним катастрофам та ліквідація їх наслідків, допомога постраждалим внаслідок катастроф, збройних конфліктів і нещасних випадків, а також біженцям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах; права людини і громадянина та основоположні свободи; сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності країни, захисту населення у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного стану.

Крім цього, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період воєнного стану» спрощено процедуру визнання соціально значущих товарів гуманітарною допомогою, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України, без прийняття відповідних рішень про визнання їх гуманітарною допомогою.

Проте, незважаючи на обізнаність із вимогами наведених положень Законів України та інших нормативно - правових актів, діючи в порушення їх вимог, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, протиправно, під час дії на території України воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви з метою отримання прибутку, для власного збагачення, вчинив тяжке кримінальне правопорушення у сфері господарської діяльності за наступних обставин.

Так, 29.04.2022 р. о 00 годин 31 хвилин ОСОБА_5 під приводом волонтерської діяльності, яка мала полягати у безоплатній передачі Збройним силам України та іншим військовим формуванням, створеним у відповідності до законодавства України, товарів гуманітарної допомоги, на мікроавтобусі марки «Мерседес-Бенз» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 , через пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська», здійснив ввезення через державний кордон України на митну територію України гуманітарної допомоги - 102-х (ста двох) бронежилетів (body armor vests Veritac Solutions NIJIV0101.06 StandAlonel MultiHit) та 17-ти (сімнадцяти) шоломів (Helmet) для передачі кінцевому споживачу - Збройним Силам України.

Під час виконання митних формальностей із застосування процедур спрощеного митного оформлення вказаних товарів гуманітарної допомоги ОСОБА_5 , заповнивши декларацію про перелік товарів гуманітарної допомоги (Додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 р. № 174) пред`явив співробітникам Державної митної служби України сертифікат кінцевого споживача гуманітарної допомоги №011-022, у якому відправником гуманітарної допомоги вказано Гардецького Мирослава із Сполучених Штатів Америки, отримувачем - Благодійну Організацію «Благодійний фонд «Фенікс- Лошнів», а кінцевим споживачем Збройні Сили України.

Цього ж числа, не зважаючи на обов`язок безоплатної передачі вказаних бронежилетів Благодійній Організації «Благодійний фонд «Фенікс-Лошнів», зазначений гуманітарний вантаж ОСОБА_5 доставив до складських приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , які належать останньому на праві приватної власності.

Надалі, 24.06.2022 р. в період часу з 14 год. 14 хв. до 35 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у складських приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку шляхом продажу товарів гуманітарної допомоги, діючи з корисливих мотивів для власного збагачення, не зважаючи на обов`язок безоплатної передачі гуманітарного вантажу - бронежилетів Благодійній Організації «Благодійний фонд «Фенікс-Лошнів», здійснив продаж ОСОБА_12 товарів гуманітарної допомоги - 49-ти (сорока дев`яти) бронежилетів вартістю 780 402,42 грн. (сімсот вісімдесят тисяч чотириста дві грн. 42 коп.), які складалися з плитоноски (англ. plate carrier) та з грудної та спинної бронеплити, кожен. Завантаживши вказані бронежилета ОСОБА_12 у автомобіль марки «Фольцваген Транспортер» номерний знак НОМЕР_2 , останній передав ОСОБА_13 за їх продаж попередньо обумовлену суму коштів, а саме 620 000 грн. (шістсот двадцять тисяч гривень).

Внаслідок вчинення у вказаний спосіб кримінально протиправних дій, під час воєнного стану, 24.06.2022 р. ОСОБА_5 здійснив продаж вищевказаних товарів гуманітарної допомоги загальною вартістю на суму 780 402,42 грн. (сімсот вісімдесят тисяч чотириста дві грн. 42 коп.), яка згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України.

10 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідуванням доказами, а саме: протоколом про результати негласної слідчої розшукової дії - контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки від 25.06.2022 р.; протоколом про результати негласної слідчої розшукової дії - аудіо, відеоконтроль особи ОСОБА_5 від 25.06.2022 р.; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 24.06.2022 р.; протоколом обшуку будівлі в м. Зборові від 24.06.2022 р.; протоколом проведення огляду, в ході якого вилучено 49 бронежилетів від 24.06.2022 р.; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; висновком комплексної судової експертизи зброї та товарознавчої від 22.07.2022 р.; листом з Головного центру обробки інформації прикордонної служдби про перетини кордону ОСОБА_5 ; речовими доказами: вилученими бронежилетами, мобільним телефоном ОСОБА_5 та документами; іншими матеріалами кримінального провадження.
Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, яке є тяжким злочином, а також зазначає про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням вказаних обставин слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 315 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 781 515,00 гривень, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому мотивів.

Також у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходудо ОСОБА_5 підтримав слідчий ОСОБА_4 , зазначивши про те, що матеріалами досудового розслідування доведено, що ОСОБА_5 під час воєнного стану в країні здійснив з метою отримання прибутку продаж товарів, які були призначені для потреб Збройних Сил України та ввезені на територію України як гуманітарна допомога, та саме запобіжний захід у вигляді застави в розмірі зазначеному в клопотанні, а не меншому, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, зазначивши про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, та недоведеність ризиків, про існування яких зазначено у клопотанні слідчого. Також просить врахувати наявність у ОСОБА_5 постійного місця роботи, його позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, те, що він не притягувався до відповідальності та на у утриманні в нього перебуває четверо неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали думку адвоката ОСОБА_6 . Окрім цього адвокат ОСОБА_7 зазначила про можливу провокацію правоохоронними органами вчинення даного кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.
Відповідно до приписів ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000068 від 04 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

10 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України. Зокрема, такими доказами є: витяг з ЄРДР №0000068 від 04 травня 2022 року; протокол про результати негласної слідчої розшукової дії - контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки від 25.06.2022 р.; протокол про результати негласної слідчої розшукової дії - аудіо, відеоконтроль особи ОСОБА_5 від 25.06.2022 р.; протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 24.06.2022 р.; протокол обшуку будівлі в м. Зборові від 24.06.2022 р.; протокол проведення огляду, в ході якого вилучено 49 бронежилетів від 24.06.2022 р.; протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; висновок комплексної судової експертизи зброї та товарознавчої від 22.07.2022 р.; лист з Головного центру обробки інформації прикордонної служби про перетини кордону ОСОБА_5 ; речові докази: вилучені бронежилети, мобільний телефон ОСОБА_5 та документи; інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинене, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, активність дій правоохоронного органу щодо контролю за вчиненням кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
В свою чергу, підозрюваним та його захисниками не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, тобто у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі під час воєнного стану, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_5 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України, так і поза її межами з метою уникнення відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків. При цьому слідчим суддею взято до уваги те, що ОСОБА_5 під час воєнного стану має можливість виїхати за межі України, оскільки є батьком чотирьох неповнолітніх дітей, та за час дії на території України воєнного стану неодноразово виїжджав за межі країни.

Крім того ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зумовлений тим, що на даній стадії досудового розслідування не вилучено оригіналів усіх документів, а саме Митної Декларації про перелік товарів гуманітарної допомоги та Сертифікат кінцевого споживача, які є безпосереднім джерелом доказів злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу чи застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній зможе знищити вказані документи чи змінити їх зміст, адже досудовим слідством встановлено, що митну декларацію ОСОБА_5 заповнював власноручно, тобто усвідомлював, що бронежилети є гуманітарною допомогою, що засвідчив своїм підписом у Декларації, та незважаючи на це здійснив їх продаж.

Також, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом, при цьому слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваний може незаконно впливати на вказаних осіб, зокрема на директора благодійного фонду ОСОБА_14 та інших працівників вказаного фонду, ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , а також на інших свідків, понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз, з метою дачі ними неправдивих показань або відмови від їх надання.

Також ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання чи виготовленням фіктивних документів про покупку амуніції.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді застави, який є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, при цьому слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Так, у клопотанні слідчого та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, а саме особистого зобов`язання, як про це просить захисник підозрюваного, та вважає, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.
При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід відмовити, а клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на строк до 09 жовтня 2022 року у відповідності до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує те, що згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Відтак, при визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує положеннями ст. ст. 182, 183 КПК України.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, вищенаведені ризики, матеріальний стан підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаного з продажем товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі під час воєнного стану, санкцію, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, загальну вартість здійсненого підозрюваним продажу товарів гуманітарної допомоги, що становить 780 402,42 грн., слідчий суддя вважає, що розмір застави, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та буде достатнім для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України, повинен становити не менше вказаної суми, а отже застава у розмірі 315 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому зазначений розмір застави не буде завідомо непомірним для підозрюваного. Водночас слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція, що вплине на підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 315 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 781 515, 00 грн. (сімсот вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять гривень) для внесення на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_5 у справі №607/10412/22; провадження №1-кс/607/3317/2022 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2022 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 23 год. 59 хв. 09 жовтня 2022 року, наступні обов`язки: прибувати до слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримірильне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду; повідомляти слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000068 від 04.05.2022 року, зокрема, ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , працівниками благодійної організації «БФ ФЕНІКС-ЛОШНЄВ»; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту застосування запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному ОСОБА_5 та його захисникам негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 09 жовтня 2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1