Справа № 192/1329/22
Провадження № 1-кс/192/273/22
Ухвала

14 вересня 2022 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
дізнавача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП Дніпропетровській в області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000212, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
встановив:
Дізнавач сектору дізнання Відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_5 », власником якого є ОСОБА_5 , а фактичним користувачем є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.
За змістом клопотання метою арешту майна є збереження речового доказу.
У судовому засіданні дізнавач повідомила, що у поданому клопотання є недоліки, та вважає за необхідне їх виправити.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Відповідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні дізнавач просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, власником якого зазначає ОСОБА_5 , а користувачем ОСОБА_6 .
Процесуальний статус названих осіб дізнавачем не визначений.
За змістом клопотання дізнавач просить накласти арешти на майно третьої особи. Тому відповідно до ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна має право звертатись прокурор, а не дізнавач.
Дізнавач проти того, що за вказаних обставин з клопотанням має право звертатись саме прокурор, не заперечувала.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, до клопотання не додані документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, та постанова (копія постанови) про визнання зазначеного майна речовим доказом.
За приписами ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна потрібно повернути прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 64-2, 170, 171, 172 КПК України,
постановив:
Клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000212, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1