Єдиний унікальний номер 448/894/22
Провадження № 1-кп/448/184/22
В И Р О К
Іменем України

08.08.2022 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 04 липня 2022 року за №0000225, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини вчинення кримінальних проступків, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: громадянину ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він на початку червня 2022 року достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. введено воєнний стан та розпочато мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою подальшого особистого використання документу під час перетину державного кордону України, а саме отримання права на виїзд за межі території України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, перебуваючи у м. Львів, маючи умисел на підроблення офіційних документів - тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії із внесенням до таких відомостей про визнання його непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я відповідно до висновку військово - лікарської комісії, який звільняє ОСОБА_3 від мобілізації та надає згідно ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» право на виїзд за межі території України, у мережі інтернет віднайшов бланки вказаних документів, на яких були проставлені реквізити та печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 у які вніс свої анкетні дані, а також завідомо недостовірні відомості щодо непридатності його до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі висновку військово-лікарської комісії, роздрукував їх, вклеїв свою фотографію, та поставив підпис від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 1 статті 358 КК України, - підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яка надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання.

В подальшому, 04 липня 2022 року приблизно о 04 годині 20 хвилин ОСОБА_3 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.12.2020 року та довідка військово-лікарської комісії № 77/845 від 18.05.2022 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_4 на його ім`я, є підроблені та містять завідомо недостовірні відомості щодо непридатності його до військової служби відповідно до висновку військово-лікарської комісії із виключенням з військового обліку, з метою отримання права на виїзд за межі території України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України у відповідності до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особа яка має висновок військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, перебуваючи на території пункту пропуску «Мостиська Залізнична», що по АДРЕСА_3 використав даний завідомо підроблений документ, шляхом його пред`явлення та надання інспектору прикордонної служби 2-ї категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю НОМЕР_2 ВІПС ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » штаб-сержанту ІНФОРМАЦІЯ_6

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 4 статті 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 подану в порядку частини 2 статті 302 КПК України щодо визнання свої винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка написана обвинуваченим у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

У вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України і згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що відповідно до частини 2 статті 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвокатом ОСОБА_5 у вищевказаній заяві засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості ОСОБА_3 підтверджено його згоду із встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Як вбачається з наданих матеріалів досудового розслідування, до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінальних правопорушень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з положенням статті 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 віднесені до кримінальних проступків.

На підставі статей 302, 381, 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження судом досліджено, що встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, останній беззаперечно визнав свою вину і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд переконаний, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 юридично вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за частиною 1 статті 358 КК України, - підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання та за частиною 4 статті 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України є кримінальними проступками.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнаються щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховується те, що такий раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, роль у скоєних кримінальних правопорушеннях та поведінку до і після вчинення таких.

З огляду на викладене, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, в межах санкцій вищевказаних статей.

Остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами частиною 1 статті 70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначивши покарання ОСОБА_3 , у виді штрафу.

Суд вважає, що зазначене покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та таким що цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Суд дійшов глибокого переконання, що таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість.

Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , не обирався, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 358 та частиною 4 статті 358 КК України, призначивши йому покарання:

- за частиною 1 статті 358 КК України - штраф в розмірі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 16 150 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень;

- за частиною 4 статті 358 КК України - штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - штраф в розмірі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 16 150 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов не пред`явлено.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Речовий доказ: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.12.2020 року та довідка військово-лікарської комісії № 77/845 від 18.05.2022 року видані на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000225.
Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду відповідно до частини 1 статті 394 КПК України, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Суддя Юрій БІЛОУС