ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1809/20

Провадження № 11-кп/4820/327/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 22.01.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:
- вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2012 року за ч. 1 ст. 296, ст.. 124, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки;
- вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.. 75 КК України звільненого із застосуванням іспитового строку три роки, ухвалою Красилівського районного суду від 04 червня 2015 року скасовано іспитовий строк, направлено на відбуття покарання реально;
- вироком Красилівського районного суду від 12 лютого 2016 року за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений з місць позбавлення волі 02 серпня 2019 року;
- вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 367 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом повного складання покарання, призначеного цим вироком, та покарання, що призначене за попереднім вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 20 грудня 2021 року, зараховано в строк відбування покарання строк тримання його під вартою з 22 січня 2021 року по 19 грудня 2021 року включно з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироку законно сили залишено попередній - тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 8150 грн. витрат на поховання.
Процесуальні витрати відсутні.
Документи- ДВД - диски із відеозаписами слідчих експериментів (т.1,а.м.к.п.158,161) залишено в матеріалах справи.
За вироком суду, 20 січня 2021 року близько 19 год., у кімнаті будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, викликаний тим, що ОСОБА_9 нецензурно образив ОСОБА_8 , в ході чого у останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Після цього, ОСОБА_8 20 січня 2021 року близько 19 год. 10 хв., перебуваючи у кімнаті будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, з мстою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 , який сидів на ліжку, та кулаками обох рук завдав 5 ударів по обличчю ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на підлогу.
Надалі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, наніс близько 10 ударів ногами по грудній клітині з лівої сторони ОСОБА_9 , після чого руками повернув останнього спиною до себе та наніс ще близько 5 ударів ногами в ліву частину його спини.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, прямий перелом тіла грудини між 2 і 3 ребрами, непрямий перелом тіла грудини між 4 і 5 ребрами, непрямі переломи 3,4 ребер справа по передньо-підпаховій лінії, 2,3,4 ребер зліва по передньо-підпаховій лінії, прямі переломи 4,5 ребер зліва по передньо-підпаховій лінії, 4,5,6 ребер зліва по задньо-підпаховій лінії з ушкодженням плеври в проекції 6 ребра, ушкодження по задній поверхні нижньої долі лівої легені, гемопневмотораксу (в лівій плевральній порожнині до 300 мл рідкої темно-червоної крові, ліва легеня спавшася), з точками прикладання - крововиливи по передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 3-5 ребер по передньо-підпаховій лінії, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що призвели до розвитку небезпечного для життя стану, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, та тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в лобно-скроневій ділянці зліва, в тім`яній ділянці голови посередині, під м`які тканини голови в тім`яній ділянці по середині, в лівій та правій навколоочних ділянках, в лобній ділянці справа, по передній поверхні лівого плечового суглобу, в проекції правої лопатки, по передній поверхні лівого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній та нижній третинах, по тильній поверхні лівої кисті, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 .
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок змінити, перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.121 КК України на ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання в межах санкції даної статті.
При цьому вказує, що в судовому засіданні не здобуто достатніх доказів, які б доводили вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Крім того зазначає, що все обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , хоча такі є неправдивими.
Посилається і на те, що не заперечує факту нанесення кількох ударів потерпілому в область обличчя та плеча в результаті яких могли утворитися лише синці та садна. Свідок ОСОБА_12 також наносив потерпілому удари, але суд це не прийняв до уваги.
Звертає увагу, що потерпілий висловлювався на його адресу нецензурними словами, чим спровокував нанести йому удари по обличчю та в плече.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_6 , прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 не визнав. Хоча не заперечує факту нанесення кількох ударів потерпілому в область обличчя та плеча в результаті яких могли утворитися лише синці та садна.
Потерпіла ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції показала, що потерпілий ОСОБА_9 є її братом. 20 січня 2021 року близько обіду вона бачилась з братом, він був здоровий, на ньому не було жодного тілесного ушкодження, на погане самопочуття не скаржився. Близько 14 години він пішов додому. З 20 січня 2021 року по 22 січня 2021 року вона його не бачила і вони не спілкувались. 22 січня 2021 року їй зателефонували з лікарні та повідомили про смерть брата. Коли вона приїхала, то побачила його усього в синяках та тілесних ушкодженнях, зокрема ніс, очі, голова були всі в гематомах і синяках, пальці на руках і долоні були всі в синяках, решту тіла вона не бачила, оскільки він був одягнений. Також була кров на його одежі і покривалі. Про обставини події вона взнала від співмешканки брата, яка повідомила, що це ОСОБА_8 побив його за татуювання.
Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції надала суду показання про те, що вона близько семи років проживала спільно у фактичних шлюбних відносинах із потерпілим ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 було 47 років, він був достатньо здоровим, тяжких хронічних захворювань не мав, вживав алкогольні напої, однак не зловживав ними, наркотичні речовини не вживав, по характеру був спокійний, не конфліктний. 20 січня 2021 року близько 19 години до них додому за вищевказаною адресою прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Всі троє вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_8 , будучи вже в стані алкогольного сп`яніння, почав чіплятись до ОСОБА_9 по причині того, що в нього на тілі були зроблені татуювання, однак оскільки він не відбував покарання у в`язниці, то ОСОБА_8 сказав, що той не має права їх мати, тому сказав взяти ніж та позрізати їх зі шкіри. ОСОБА_9 нічого не відповідав. Тоді ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , який сидів на стільці, та вдарив його по голові, від чого останній впав на підлогу на правий бік, а ОСОБА_8 , який був взутий в туфлі з гострим носком, почав бити його ногами і кулаками рук по голові і тулубу, особливо по ребрах спереду. Точну кількість ударів назвати не може, але їх було багато близько 15-20. ОСОБА_9 не бив у відповідь, а просто намагався захиститись від ударів руками, тому його руки також були побиті. Вона хотіла припинити побиття і намагалась розборонити їх, однак ОСОБА_8 вдарив ще і її. Побиття припинив ОСОБА_12 , який відтягнув ОСОБА_8 . Після цього вона допомогла лягти на ліжко ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 ліг в іншій кімнаті. Через деякий час прийшли двоє чоловіків і забрали ОСОБА_8 з хати. При цьому при ній ОСОБА_8 ніхто не бив. Ще півтори доби ОСОБА_9 був дома. Міг встати в туалет, їсти не хотів. При цьому постійно кашляв і говорив, що йому болить щось сильно в області грудей і важко дихати. Вона неодноразово пропонувала викликати швидку, однак він забороняв, казав, що полежить і пройде. Потім прийшли його провідати ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і при них він помер, тоді вже викликали швидку і поліцію. Також повідомила, що ОСОБА_8 зі слів сестри постійно погрожував ОСОБА_9 і агресивно висловлювався в його сторону.
Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції дав показання про те, що січні 2021 року близько 12 год. 30 хв. прийшли разом із ОСОБА_13 до ОСОБА_9 . Двері в будинок були привідкриті, тому вони зайшли. В будинку був він сам і лежав на ліжку. ОСОБА_14 присів до нього на ліжко і спитав, що трапилось, на що ОСОБА_9 повідомив, що його за татуювання побив «Багіра», ким є ОСОБА_8 . Йому було важко говорити, у нього було побите і опухле обличчя. ОСОБА_14 запропонував випити, налив горілки і дав стопку ОСОБА_9 , останній взяв її, спробував піднятись, однак почав стогнати і ліг на ліжко і в цей час раптово побілів. В цей час прийшла його співмешканка і почала кричати. ОСОБА_13 перевірив його пульс, якого не було. Потім викликали швидку і поліцію. Після їх приїзду встановили смерть і повезли в морг в Старокостянтинів. Там почекали і привезли його назад.
Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції дав показання про те, що в січні 2021 року йшов з лікарні, зустрів ОСОБА_11 , яка сказала піти подивитись, як побили ОСОБА_9 . З її слів знає, що побив «Багіра» за татуювання. Він зустрів ОСОБА_14 і вони пішли разом до ОСОБА_9 додому. ОСОБА_9 лежав на ліжку і вже не міг говорити, але сказав, що його побив ОСОБА_8 і показав на палку, якою бив. Потім йому стало погано і він при ньому помер. Після чого викликали швидку і поліцію.
Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції дав показання про те, що в січні 2021 року він разом із ОСОБА_8 прийшли в гості до ОСОБА_9 . Всі випивали горілку, тому були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 в якійсь момент почав чіплятись до ОСОБА_9 за татуювання. Коли останній сидів на ліжку, вдарив його в голову, від чого він впав на підлогу, а ОСОБА_8 наносив багато ударів ногами - близько15-20. Куди саме вони попадали , він сказати не може. Співмешканка ОСОБА_9 хотіла втрутитись, то також отримала удар від ОСОБА_8 , тому вже він його відтягнув і припинив бійку. Після чого залишив його в хаті і пішов. Зустрівши ОСОБА_15 сказав піти забрати ОСОБА_8 з хати. Коли прийшли, то ОСОБА_8 лежав на ліжку. На їх прохання піти він почав буянити, тому його втихомирили, вдаривши раз, після чого всі разом пішли з будинку, довели ОСОБА_8 до магазину, звідки він втік. Вже на наступний день взнав про смерть ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_15 в суді першої інстанції дав показання суду про те, що в січні 2021 року зустрів свого знайомого ОСОБА_12 , який попросив його допомогти, а саме піти на одну адресу і забрати звідти ОСОБА_8 . При цьому розповів, що ОСОБА_8 побив людину, сказав, що він копав і стрибав на потерпілому, а також вдарив декілька разів і самого ОСОБА_12 . Причину бійки і самого потерпілого ОСОБА_15 не знає. Коли вони прийшли в будинок, то він побачив ОСОБА_8 , який лежав на ліжку, а ще в будинку була жінка, яку він не знає. Потерпілого ОСОБА_9 він не бачив. Вони з ОСОБА_12 розбудили ОСОБА_8 , але він почав буянити та впиратись, тому вони завдали йому декілька ударів, щоб втихомирити, і забрали його з хати. При цьому він не звернув уваги, чи були якісь тілесні ушкодження на ОСОБА_8 чи ОСОБА_12 .
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується:
- висновком експерта № 14 від 22 січня 16 лютого 2021 року (т. 1, а.м.к.п.148-150), згідно з яким смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми грудної клітки, яка виразилась переломом тіла грудини, множинними двобічними переломами ребер з ушкодженням плеври, правої легені, і ускладнилась гемопневмотораксом. Смерть ОСОБА_9 настала за 2-4 години до початку проведення судово-медичної експертизи, тобто між 12 і 14 годинами 22 січня 2021 року, що підтверджується даними експертизи: труп на дотик охолоджений на відкритих ділянках тіла, трупне заклякання виражене у всіх звичайно досліджуваних групах м`язів, трупні плями добре виражені, синюшно-фіолетового кольору, розташовані на задній поверхні тіла при натисканні на них пальцем бліднуть та відновлюють свої властивості через 1 хвилину. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: - закрита травма грудної клітки: прямий прямий перелом тіла грудини між 2 і 3 ребрами, непрямий перелом тіла грудини між 4 і 5 ребрами, непрямі переломи 3,4 ребер справа по передньо-підпаховій лінії, 2,3,4 ребер зліва по передньо-підпаховій лінії, прямі переломи 4,5 ребер зліва по передньо-підпаховій лінії, 4,5,6 ребер зліва по задньо-підпаховій лінії з ушкодженням плеври в проекції 6 ребра, ушкодження по задній поверхні нижньої долі лівої легені, гемопневмотораксу (в лівій плевральній порожнині до 300 мл рідкої темно-червоної крові, ліва легеня спавшася), з точками прикладання - крововиливи по передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 3-5 ребер по передньо-підпаховій лінії, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя (п.п. 2.1.3.л. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України № 06 від 17 січня 1995 року про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України); - крововиливи в лобно-скроневій ділянці зліва, в тім`яній ділянці голови посередині, під м`які тканини голови в тім`яній ділянці посередині, в лівій та правій навколо очних ділянках, в лобній ділянці справа, по передній поверхні лівого плечового суглобу, в проекції правої лопатки, по передній поверхні лівого плеча в середині третини, по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середині та нижній третинах, по тильній поверхні лівої кисті, які виникли від, як мінімум, вісімнадцяти дій ударів тупими твердими предметами, якими могли бути кулаки рук, ноги сторонньої особи, їм подібні предмети, можливо в строк та за обставин вказаних в постанові, в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, і мають ознаки легких тілесних ушкоджень; - старий консолідований перелом 7-го ребра справа по середньо-підпаховій лінії, який міг виникнути від дії тупого твердого предмету, або при падінні та ударі об такий, більше як за 30 діб до моменту настання смерті, в причинному зв`язку з її настанням не знаходиться, і має ознаки середнього ступеня тяжкості; при судово-токсикологічній експертизі зразка крові із трупа ОСОБА_9 , наявність етилового алкоголю не виявлено.
- показами судово-медичного експерта ОСОБА_16 , який роз`яснив даний ним висновок № 14 від 16 лютого 2021 року, та показав, що отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин та у час, вказані в обвинувальному акті. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого не виключають того, що потерпілий ОСОБА_9 міг прожити ще півтори доби, оскільки гемопневмоторакс уговорювався поступово поступово наповнювалась навколосерцева сумка кров`ю, стискало серце і в якійсь момент настільки заповнилась, що серце вже не змогло битись. При таких тілесних ушкодженнях потерпілий протягом певного часу може пересуватись, їсти, пити, однак поступово з`являється задишка і людина вже слабшає. За таких тілесних ушкоджень при своєчасній медичній допомозі людина могла би жити.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2021 року (т.1, а.м.к.п. 156-158), який проводився у відповідності до вимог ст. 240 КПК України та відтвореному в судовому засіданні відеозаписом слідчої дії, відповідно до яких свідок ОСОБА_12 відтворив відомі йому обставини події, зокрема показав, де і як відбулась сутичка між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також яким чином ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11 березня 2021 року (т.1, а.м.к.п. 159-161), який проводився у відповідності до вимог ст. 240 КПК України та відтвореному в судовому засіданні відеозаписом слідчої дії, відповідно до яких свідок ОСОБА_11 відтворила відомі їй обставини події, зокрема показав, де і як відбулась сутичка між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також яким чином ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9
- висновком судово-психіатричного експерта № 109 від 10 березня 2021 року (т.1, а.м.к.п.166-169), згідно з яким ОСОБА_8 в період вчинення інкримінованого йому діяння виявляв емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився. ОСОБА_8 на сьогоднішній день виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. ОСОБА_8 на період інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, може усвідомлювати свої дії та керувати ними і на теперішній час. ОСОБА_8 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Таким чином, суд першої інстанції дослідивши безпосередньо надані докази, які ґрунтуються на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до вірного висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України суд визнав: рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України судом не встановлено.
Також судом враховано, що ОСОБА_8 раніше судимий за майнові злочини, характеризується посередньо, відповідно до довідки Красилівської центральної районної лікарні Хмельницької області № 99 від 26 січня 2021 року, ОСОБА_8 з 2009 року знаходиться під наглядом із діагнозом хронічний алкоголізм, довідки Красилівської центральної районної лікарні Хмельницької області № 14 від 26 січня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_8 з 2010 року знаходиться на Д/обліку у лікаря психіатра із діагнозом емоційно-нестійкий розлад особистості.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, що йому інкриміновані, з урахуванням ч.4 ст.70 КК України, яке буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.125 КК України з урахуванням тієї кількості ударів, щодо заподіяння яких ОСОБА_8 погоджується, не заслуговують на увагу та спростовуються протоколами слідчих експериментів за участю свідків, які показали місце і орієнтовну кількість ударів потерпілому та іншими доказами, які є належними, допустимими та доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Не заслуговують на увагу і твердження обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неправдивості показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стосовно того, що вони домовились оговорити ОСОБА_8 , щоб вигородити ОСОБА_12 , оскільки дані свідки були очевидцями події, давали послідовні та логічні показання щодо місця, послідовності, кількості ударів, нанесених ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 , обставин, що передували їх нанесенню, а також поведінці ОСОБА_8 після цього, що узгоджуються з іншими доказами по справі.
Зокрема, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підтвердили, що потерпілий ОСОБА_9 повідомив їх, що його побив ОСОБА_8 .
Згідно протоколів проведення слідчого експерименту від 25 січня 2021 року з свідком ОСОБА_12 , та від 11 березня 2021 року свідком ОСОБА_11 , які відтворили відомі їм обставини події, зокрема показали, де і як відбулась сутичка між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також яким чином ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 14 від 22 січня 16 лютого 2021 року (т. 1, а.м.к.п.148-150), смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми грудної клітки, яка виразилась переломом тіла грудини, множинними двобічними переломами ребер з ушкодженням плеври, правої легені, і ускладнилась гемо пневмотораксом, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя
Колегія суддів не вбачає підстав сумніватись у показаннях вищевказаних свідків, при цьому показання ОСОБА_8 розцінює як намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
З врахуванням викладеного, підстав для зміни вироку, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3