Справа №295/4724/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження № 0000051 від 25.03.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, проживаючого до мобілізації за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 407 КК України, згідно ст. 89 КК України не судимого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » сухопутних військ Збройних Сил України, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 16.03.2022 самовільно залишив місце служби розташування відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 25 травня 2022 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , чим закінчив вчинення злочину.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив злочин за обставин, зазначеному в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Показав, що нез`явився вчасно на службу без поважних причин з 16.03.2022 по 25 травня 2022 року.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочині), суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України відсутні.

При цьому суд враховуєвикладене та те, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, час на протязі якого був відсутній без поважних причин на службі, критично ставиться до вчиненого, характеризується посередньо, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, немаючий на утриманні дітей та особисте прибуття на військову службу.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 407 ч. 5 КК України та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк - два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1