Справа № 185/3323/22
Провадження № 1-кс/185/617/22
12 травня 2022 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 12 травня 2022 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, 08 травня 2022 року, приблизно о 12 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений), ОСОБА_6 , на пропозицію свого приятеля (не встановленої під час розслідування особи) прийшов у гості до останнього, разом із ним, перебуваючи при цьому за тимчасовим місцем мешкання невстановленої слідством особи, проводили свій час, розпиваючи спиртні напої.
Під час розпиття спиртного, у ранковий час 09 травня 2022 року ОСОБА_6 , сумісно із невстановленою слідством особою, вирішили прогулятися. Під час прогулянки по вул. Горького, м. Павлограда, Дніпропетровської області, приблизно о 06 год. 55 хв. (більш точний час в ході розслідування не встановлений), невстановлена слідством особа та ОСОБА_6 звернули увагу на торгівельний павільйон під АДРЕСА_2 з продажу тютюнових виробів, у якому здійснювала свою підприємницьку діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_7 та який розташований на території центрального ринку м. Павлограда, Дніпропетровської області, що викликало бажання вчинення крадіжки чужого майна з вказаного торгівельного павільйону, враховуючи ранковий час та відсутність у зв`язку із тим сторонніх людей на вулиці.
Вступивши у злочинний зговір, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що все майно, яке знаходиться у приміщенні торгівельного павільйону, є власністю іншої особи, усвідомлюючи відсутність вільного доступу на територію центрального ринку, але розраховуючи на простоту подолання такої перешкоди шляхом перелазіння через металевий паркан, невстановлена слідством особа, приблизно о 06 год. 58 хв., 09 травня 2022 року, переліз через паркан, у той час як ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, залишився біля воріт ринку, спостерігаючи за обстановкою. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб поблизу території центрального ринку, упевнившись у таємності вчинюваних дій, керуючись корисливим мотивом, задля досягнення протиправної мети, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій і розуміючи, що такі є засобом до досягнення протиправної мети, невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , з силою вдарила ногою по вікну торгівельного павільйону, пошкодивши його, після чого, через утворений отвір, приблизно о 06 год. 59 хв., таємно протиправно заволоділа: пачками цигарок в кількості не менше 140 штук, стіками для iQcos, електронним сигаретами в кількості не менше 9 штук, які передавав ОСОБА_6 , просуваючи їх через паркан.
Маючи на меті обернення викраденого майна на свою користь та подальше розпорядження ним на свій розсуд, ОСОБА_6 , утримуючи частину викраденого майна при собі, сумісно із невстановленою слідством собою, яка також утримувала частину викраденого майна при собі, ховаючи його під одягом, з місця вчинення злочину пішли, завдавши тим самим ОСОБА_7 майнову шкоду на суму приблизно 12 000 грн.
Умисні дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.
09 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, враховуючи що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню. Крім того, слідчий вважає, що існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 підозру визнав, однак просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні зазначив, що ризики вказані стороною обвинувачення не обґрунтовані та не доведені. Просив врахувати що ОСОБА_6 раніше не судимий, має місце проживання, є співвласником квартири в якій постійно проживає. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 09 травня 2022 року о 07:20 год. працівниками поліції, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається о 07:20 год. 09 травня 2022 року.
09 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
11 травня 2022 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, не одружений, не має постійного місця роботи та заробітку, раніше не судимий. Доказів на підтвердження перебування на його утриманні неповнолітніх дітей слідчому судді не надано.
Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню, так і незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
У чинність ч. 4 с. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, обставини вчиненого злочину, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави 20розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч. 3 ст. 182 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у м. Павлограда, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 07.20 год. 09 травня 2022 року до 07 год. 20 хв. 08 липня 2022 року.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ. Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з - під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград Дніпропетровської області.
У разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 КПК України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1