Справа № 742/1893/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/251/22
Категорія - ч.2 ст. 125 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000199 від 14 квітня 2021 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2022 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до двох місяців арешту.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 5 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 12 квітня 2021 року, близько 23 години, перебуваючи поблизу господарства № 14 по вул. Незалежності в м. Чернігові, переслідуючи єдиний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останнім, діючи умисно завдав одного удару кулаком лівої руки по обличчю, в область ротової порожнини потерпілого. Від цього удару ОСОБА_11 впав на асфальтне покриття та отримав забійну рану тім`яної ділянки голови. Далі, ОСОБА_6 продовжуючи своє злочинне діяння, умисно завдав удару кулаком правої руки в область надбрівної ділянки справа, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої та нижньої губ, забійної рани надбрівної ділянки справа, забійної рани тім`яної ділянки голови, які утворилися не менше ніж від трьох травматичних дій тупих предметів з обмеженою поверхнею за механізмом удару, по давності можуть відповідати 11-12 квітня 2021 року та як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Продовжуючи злочинну діяльність, 09 травня 2021 року, близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_12 , умисно завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме по носу, та ще один удар кулаком правої руки по її руці в область правого передпліччя, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, синця на правому передпліччі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставин справи та доведеність вини ОСОБА_6 , просить вирок суду скасувати через істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Аргументує тим, що обов`язковими умовами застосування спрощеного порядку дослідження доказів, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, є правильне розуміння учасниками судового провадження змісту певних фактичних обставин, добровільність їх позиції щодо відсутності необхідності дослідження цих обставин, а також роз`яснення судом учасникам судового провадження процесуальних наслідків такого порядку дослідження доказів, які тягнуть за собою обмеження права на апеляційне оскарження.

Під час судового розгляду, коли прокурором була висловлена позиція про можливість розгляду кримінального провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував питання про відсутність заперечень учасників процесу проти такого порядку та чи мають клопотання до суду. При цьому, судом не було з`ясовано чи правильно обвинувачений розуміє зазначені обставини, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, не роз`яснено наслідків розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

На думку прокурора, суд формально підійшов до вирішення питання про можливість розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 в апеляційних скаргах, поданих в інтересах ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які є ідентичними за своїм змістом, просить вирок суду скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Обґрунтовує тим, що під час судового розгляду до початку розгляду по суті пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, було встановлено, що обвинувачений визнаючи вину не визнає цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 .. Не перевірено також і ті обставини, що до будинку потерпілої ОСОБА_6 приникав в нічний час, був не один, а разом зі своїм братом, тобто фактично потерпіла сторона не погоджувалась з пред`явленим обвинуваченням та вважала його неповним.

При цьому, вказавши у вироку, що всі учасники кримінального провадження погодились на скорочений порядок, суд залишив поза увагою, що потерпілі наполягали на повному розгляді справи. Суд проігнорував позицію потерпілих та навіть не допитав їх у судовому засіданні, не взяв до уваги їх думку щодо міри покарання, яку належить призначити обвинуваченому.

Фактично суд позбавив потерпілу сторону її права брати безпосередню участь у судовому розгляді, не врахував їх думки при вирішенні процесуальних питань, у тому числі і при вирішенні порядку дослідження доказів, що вказує на незаконність постановленого вироку, який підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Заслухавши доповідача, прокурора та представника потерпілих, які підтримали доводи поданих апеляційних скарг, вказували на те, що судом не були роз`яснені наслідки розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, не була прийнята до уваги думка потерпілих, які заперечували проти такого порядку, а фактично сам порядок дослідження доказів та об`єм їх дослідження встановлений не був, просили вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, обвинуваченого та його захисника, які погодилися з апеляційними скаргами, вказуючи про порушення права на захист, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих задовольнити.

Приписами ч. 3 ст. 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Разом із тим, роз`яснення учасникам судового провадження спрощеного порядку розгляду не повинно носити формальний характер. Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, повинен роз`яснити їм суть даної норми і не обмежуватися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння усіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас, суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися у добровільності їхніх позицій.

Проте, як свідчить технічний запис судового засідання в суді першої інстанції, суд порушив вимоги, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, обвинувачений, хоча і визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, однак суддя під час визначення порядку та обсягу дослідження доказів, не зважаючи на заперечення проти спрощеного порядку судового розгляду з боку потерпілих та їх представника, без пояснення суті здійснення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та правових наслідків розгляду за спрощеною процедурою, а також за відсутності згоди учасників судового провадження, порушуючи вимоги КПК, ухвалив рішення про часткове дослідження доказів.

При цьому, у вироку зазначено про застосування спрощеного порядку дослідження доказів, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, та відсутність з цього приводу заперечень учасників судового провадження, що не відповідає дійсним обставинам судового розгляду.

Так, із журналу судового засідання убачається, що потерпілі заперечували проти розгляду справи у спрощеному порядку, пояснюючи це тим, що до вчинення кримінального правопорушення з потерпілою ОСОБА_12 причетна й інша особа, отже, для з`ясування всіх обставин обвинувачення необхідно викликати та допитати усіх учасників та свідків.

Крім того, положення ч. 3 ст. 349 КПК України не звільняють суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 349 КПК України, якщо принаймні одна з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, заперечується стороною, спрощену процедуру судового розгляду застосовувати неможна.

Як журналом судового засідання, так і технічним записом підтверджується, що під час судового розгляду судом взагалі не були встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення по двох епізодах обвинувачення. Навіть присутні у судовому засіданні потерпілі не допитувались судом для того, щоб пересвідчитися, що усі обставини, які підлягають доказуванню, дійсно підтверджені..

Жодному із учасників судового розгляду судом не були роз`яснені наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, які полягають в обмеженні їх права на оскарження тих обставин, які не будуть досліджені під час судового розгляду.

Зважаючи на те, що дослідження усіх наявних у провадженні доказів судом не проведено і провадження розглянуте в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, незважаючи на пряму заборону, зазначену в цій статті, проводити розгляд у спрощеному порядку, якщо проти цього заперечують учасники судового провадження, вказане порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 412 ч. 1, ст.424 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_14