Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1123/22
У Х В А Л А
19.05.2022 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Подане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 , будучи мешканцем міста Виноградів, Берегівського району Закарпатської області і будучи обізнаним як місцевий житель про місце розташування державного кордону України та знаючи про існування явища нелегальної міграції, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щодо сприяння ними у незаконному переправленні через державний кордон України в Угорську Республіку двох громадян Ісламської Республіки Афганістан та одного громадянина Республіки Індія.

Зокрема, ОСОБА_6 , 18.02.2022 року, діючи умисно, за передньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, маючи на меті сприяти у незаконному переправленню іноземних громадян через Державний кордон України, використовуючи транспортний засіб перевезли на територію прикордонного з Угорською Республікою, міста Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області, групу іноземних громадян - двох громадян Ісламської Республіки Афганістан - ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), 2007 року народження та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , і одного громадянина Республіки Індія - ПАР ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

Тоді ж, ОСОБА_6 , продовжуючи направляти свій злочинний умисел, спрямований на сприяння у незаконному переправленні іноземних громадян через Державний кордон України, діючи умисно, за передньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, діючи з прямим умислом, після передачі їм невстановленою слідством особою у невстановленому слідством місці, шляхом надання вказівок та порад, сприяли у розміщенні та тимчасовому проживанні, за адресою АДРЕСА_1 , групи іноземних громадян - двох громадян Ісламської Республіки Афганістан - ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), 2007 року народження та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , і одного громадянина Республіки Індія - ПАР ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких, з метою вичікування слушного часу для переправлення через кордон, переховували.

Після цього, о 21 години 15 хвилин, 18 лютого 2022 року, в ході проведення спільної міжвідомчої операції співробітниками прикордонного оперативно - розшукового відділу (з м.д н.п. Дякове), спільно з співробітниками підрозділу «Дозор», співробітниками Служби Безпеки України та працівниками Національної поліції України в приміщенні приватного будинку за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення невідкладних слідчий дій за оперативною інформацією в ході обшуку місця утримання, було виявлено, групу іноземних громадян - двох громадян Ісламської Республіки Афганістан - ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), 2007 року народження та ОСОБА_16 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , і одного громадянина Республіка Індія - ПАР ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , без документів, які дають право перебувати на території України, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України і потрапити до країн Європейського Союзу на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а саме здійснювали підготовчі заходи до вчинення незаконного перетину державного кордону з України до Республіки Угорщина поза пунктом пропуску через державний кордон, в результаті чого було припинено протиправну діяльність ОСОБА_6 , спрямовану на сприяння у незаконному переправленні трьох іноземних громадян через Державний кордон України, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 ККУкраїни, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

19 лютого 2022 року о 02 годині 55 хвилин підозрюваного - ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: м.Виноградів, вул. Миру, 57, та цього ж дня оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

20 лютого 2022 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із закінченням дії запобіжного заходу 19.04.2022 року, та визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 198 480 гривень, яку внесено 10.03.2022 та підозрюваного звільнено з-під варти.

Разом з цим, у зв`язку із порушенням обов`язків, які було покладено ухвалою слідчого судді на ОСОБА_6 , 18.04.2022 відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 248 100 гривень у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.05.2022.

Так, згідно вказаних ухвал слідчим суддею зазначено про доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яка 19.02.2022 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена.

Також визнано доведеними обставини про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважав доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею також враховано тяжкість вчиненого злочину: - підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.332 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

>

За таких обставин, слідчий-суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. З ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і вважає доцільним визначити заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставин, правові підстави для визначення підозрюваному застави у мінімальному розмірі - відсутні, оскільки такий розмір не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваному ОСОБА_6 визначено заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 248 100 гривень.

У разі внесення застави підозрюваного зобов`язано після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 , покладено у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме с. Дротинці, Берегівського (колишнього Виноградівського) району без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.

Термін дії зазначених обов`язків визначено до 19.05.2022 року включно.

Постановою керівника Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_17 від 13 квітня 2022 року у кримінальному провадженні №0000084 від 19 лютого 2022 року за ч.2 ст. 332 КК України продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 19 травня 2022 року.

Разом з цим, 12.05.2022 слідчому судді подано клопотання про продовження строків досудового розслідування у вказаному провадженні до 6 місяців.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення свідкам осіб для впізнання за фотознімками, протоколами пред`явлення свідкам речей для впізнання, протоколами слідчих експериментів із свідками, показаннями ряду свідків, іншими зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Трьохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 19.05.2022, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим, внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності виконання ще низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Зокрема, необхідно встановити інших співучасників підозрюваних, перевірити їх причетність до вчинення кримінального правопорушення, надати діям останніх правову оцінку та вирішити питання про їх відповідальність. З цією метою, слід здійснити тимчасовий доступ та вилучити в операторів мобільного зв`язку, оглянути та проаналізувати інформацію про телефонні з`єднання абонентів мобільного зв`язку, у тому числі за результатами радіорозвідки у місці вчинення злочину.

Також, потрібно встановити місце перебування та додатково допитати свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , провести моніторинг інтегрованої загальнообласної системи відеоспостереження та відеоаналітики «Безпечне Закарпаття» у Мукачівському та Берегівському районах з метою встановлення руху автомобіля, на якому перевозились нелегальні мігранти.

Крім того, необхідним є проведення ряду негласних слідчих (розшукових) дій, матеріали щодо проведення яких у подальшому підлягають розсекреченню у встановленому законом порядку.

З урахуванням здобутих у ході досудового розслідування об`єктивних доказів слід визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваних, повідомити їм про зміну раніше повідомленої підозри та додатково допитати їх, вирішити питання про продовження строку дії запобіжних заходів, а також у межах строку досудового розслідування виконати вимоги ст.ст. 290-293 КПК України.

Для виконання вищезазначених слідчих (розшукових) і процесуальних дій, необхідно не менше трьох місяців, а раніше вони не були здійснені з об`єктивних причин та через значний їх обсяг.

Результати вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні будуть у встановленому законом порядку використані стороною обвинувачення в якості доказів для правової кваліфікації дій підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інших установлених досудовим розслідуванням осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також під час судового розгляду кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , закінчується 19 травня 2022 року, однак досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не закінчено, а тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_6 , а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, для запобігання ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області з цією метою, впливати на свідків у кримінальному провадженню з метою зміни ними показів, які викривають його злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, та з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час обрання запобіжного заходу необхідно врахувати той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив вказане кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії, які передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою немає, найбільш доцільним є продовження даного запобіжного заходу.

У зв`язку з цим просить продовжити до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів а саме до 15.07.2022 року включно з можливістю внесення визначеної застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 248100 гривень.

Не погоджуючись із доводами клопотання захисником подано заперечення, згідно якого докази на підтвердження наявності ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України в ньому відсутні, жодна фактична обставина, якою підтверджується їх наявність у клопотанні не наведена, а прокурор в судовому засіданні такі не доводить. Частиною другою статті 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків , які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Клопотання від 12 травня 2022 року будується на припущеннях, які не можуть вважатися належними, достатніми та допустимими доказами щодо наявності хоча б одного із ризиків, на які слідчий суто формально посилається, зазначаючи, що ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, засобів, вчинене щодо кількох осіб , за попередньою змовою групою осіб, оскільки перебуваючи на волі він нібито може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на інших співучасників цього злочину які фактично вже уклали угоду про визнання винуватості, відтак перебувають на волі , може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні або учинити інше кримінальне правопорушення..

Продовження слідчим суддею продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 за відсутності доказів щодо наявності жодного доказу на підтвердження наявності вищезазначених ризиків, визначених статтею 177 КПК України, захист вважає неприпустимим. В частині другій статті 177 КПК України зазначено: слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим кодексом, тому у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_21 слід відмовити. .

Частиною першої статті 183 КПК України зазначено, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Аналізуючи зміст клопотання з яким звертається до слідчого судді слідчий слідчого відділення поліції № 1 Берегівського відділення поліції зазначаю, слідчий лейтенант ОСОБА_22 не згадує і не доводить у визначеному процесуальним законом порядку слідчому судді, що інші, менш обтяжливі запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_23 .

Не вдаючись до аналізу обгрунтованості підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, але враховуючи особу підозрюваного, характеристику за місцем проживання , причини і дійсні мотиви його неправомірної поведінки, подальше тримання його під вартою, задоволення клопотання лейтенанта ОСОБА_21 буде неправомірним і незаконним, оскільки будь який інший, менш обтяжливий запобіжний захід, якими є особисте зобов`язання, домашній арешт чи застава буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , вирішення завдань досудового слідства і судочинства.

ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому досудовим розслідування кримінальному правопорушенні не визнає, проте це не є підставою продовження тримання його під вартою, як і тяжкість міри покарання, якщо він буде визнаний винним судом.

ОСОБА_6 це молода людина працездатного віку, яка має постійне місце проживання у АДРЕСА_2 , в якому він зареєстрований, де проживають його дружина з двома доньками 6,5 та 5 років. Старша донька -інвалід 1 групи з дитинства, у січні цього року перенесла складну хірургічну і коштовну по витратам операцію, зараз перебуває під наглядом лікарів на реабілітації. Утримання малолітніх дітей - це прямий батьківський обов`язок ОСОБА_6 і тому йому, не менше як трьом іншим підозрюваним, що перебувають на волі, слід турбуватися за матеріальне забезпечення власних дітей, чого внаслідок обраного запобіжного заходу він позбавлений. Суд зобов`язаний взяти і ці обставини до уваги, розглядаючи питання щодо продовження строку тримання його під вартою. Оскільки перед судом постає постать молодої людини, яка незважаючи на наявність підозри у скоєнні кримінального правопорушення , зобов`язана виконувати певні соціальні обов`язки, з урахуванням яких має бути забезпечений баланс інтересів правосуддя та інтересів та прав цієї особи. ОСОБА_6 не має намірів порушувати процесуальні обов`язки, які будуть покладені на нього слідством і судом, слідчим суддею, перешкоджати будь-яким чином слідству, або здійснювати вчинки, які можуть призвести до не виконання завдань кримінального судочинства чи не забезпечення судового розгляду. Відомості щодо наявності таких намірів досудове слідство поданим клопотанням не доводить. Запорукою і гарантією забезпечення ним належної процесуальної поведінки, вважає і те, що на обліку у нарколога не перебуває.

Процесуальний закон у частині 1 ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язує слідчого суддю при обранні запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, наявність родини, майновий стан, та інші.

Просить взяти до уваги той факт, що злочин в якому ОСОБА_23 підозрюється є закінчений, впливати негативно на іноземців, місце перебування яких наразі невідомо та свідків підозрюваний намірів не має, докази про наявність таких ризиків клопотання не містить, вони взагалі відсутні. Проте він шкодує, що так сталося, що вказує на його щире каяття. Посилання слідчого наведене у клопотанні, що перебуваючи на волі ОСОБА_23 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні доказового значення не має, оскільки за відсутності належних та достатніх доказів за своїм змістом це припущення, яке відповідно ст. 62 Конституції України має тлумачитися на користь ОСОБА_23 .

Підставами для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, які мають буди доведеними слідчим, прокурором , але в жодному випадку це не може бути припущеннями. У додатку до клопотання достатніх доказів на підтвердження наявності таких ризиків не має.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя має враховувати вимоги і пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику. У даному випадку є лише припущення, яке свідчить про його незначний ступінь ризиків, які не можуть служити підставою для продовження запобіжного ув`язнення підозрюваного ОСОБА_23 у вигляді тримання під вартою, оскільки за своїм змістом клопотання слідчого ОСОБА_21 не містить виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.( п. 1) ч. 3 ст. 199 КПК).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Це вимагає від органу досудового розслідування вказати та мотивувати, чому саме більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, посилаючись при цьому на об`єктивно встановлені дані, факти та докази. Клопотання слідчого ОСОБА_22 , вкупі з додатками до нього не доводить жодної з обставин, на підставі яких би слідчий, прокурор дійшли обгрунтованого висновку про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_6 під вартою. Тому вважає, зазначений у клопотанні стороною обвинувачення запобіжний захід є невмотивований належним чином і невиправдано жорсткий, відтак задоволенню судом не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 4 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом З частини першоі цієї статті,слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятої цієї статті, необхідність яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання. Більш м`який запобіжний захід, яким є особисте зобов`язання, застава або домашній арешт вважаємо цілком достатнім для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні, забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

У зв`язку з цим просить відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підзахисного ОСОБА_6 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 інший, більш м`який запобіжний захід.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали. Зокрема прокурор зазначив, що з урахуванням особи підозрюваного, який притягувався до кримінальної відповідальності, матеріали відносно якого перебувають на судовому розгляді, порушував раніше встановлений запобіжний захід у виді застави, застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме належної процесуальної поведінки. Раніше визначені ризики наразі не відпали.

Підозрюваний та захисник щодо клопотання заперечили.

Зокрема захисник зазначив, що ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, його дитина хворіє та потребує догляду.

Ризики, зазначені прокурором є тільки припущенням. Слідство фактично завершено, свідки допитані. Відтак пвдозрюваний не зможе жодним чином впливати на слідство.

Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту цілком зможе забезпечити належну процесувальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 щодо клопотання заперечив, просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування та не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою й відповідає вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 199 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 184 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Судом встановлено, що 19.02.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України (а.с.46-47).

02.10.2020 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду відносно ОСОБА_24 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із закінченням дії запобіжного заходу 27.11.2020 року.

20.02.2022 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із закінченням дії запобіжного заходу 19.04.2022 року, та визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 198 480 гривень, яку внесено 10.03.2022 та підозрюваного звільнено з-під варти.

У зв`язку із порушенням обов`язків, які було покладено ухвалою слідчого судді на ОСОБА_6 , 18.04.2022 відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 248 100 гривень у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.05.2022.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 19.08.2022 року.

Слідчим суддею встановлено, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому існують достатні підстави для продовженні строків тримання під вартою підозрюваному.

Отже, вищенаведені обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і ці обставини виправдовують подальше застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення на строк в межах продовженого строку досудового розслідування на 60 діб.

Слідчим суддею також враховується тяжкість вчиненого злочину: підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Дані про особу ОСОБА_24 не працюючий, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно. Крім того приймається до уваги, що підозрюваний не має постійного місця роботи, в пошуках заробітку може покинути місце проживання, не має стійких соціальних зв`язків, тобто не має чинників, які б прив`язували його до місця свого проживання.

Крім того судом приймається до уваги, що ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності та порушив умови застави.

Зазначені обставини характеризують його. як особу схильну до вчинення злочинів та унеможливлюють застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу в тому числі і домашнього арешту.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З врахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Зокрема, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і вважає доцільним визначити заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Наведені доводи захисника однозначно є вагомими. Разом з тим, на підтвердження зазначеного в запереченні захисником надано роздруківки на двох аркушах ОНКОцентр, з яких зробити якийсь висновок не фахівцю важко.

Зазначаючи, що підозрюваний має родину, яку утримує, утримає та виховує малолітніх дітей, його дитина є інвалідом та потребує лікування та догляду, має житло, в якому проживає з родиною, жодних доказів, на підтвердження зазначеного не додав як і не зазначив про наявність труднощів в отриманні якихось доказів. Відтак вказані доводи наразі нічим не підтверджені та є голослівними.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів а саме до 15.07.2022 року включно з можливістю внесення визначеної застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 248100 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 15.07.2022 року.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 15.07.2022 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1