Справа № 545/2599/22
Провадження № 1-в/545/722/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2022 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

та захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого :

- 16.04.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 286 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, з іспитовим строком - 2 роки; вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2020 року вирок скасовано в частині призначення покарання, призначено покарання - 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, в іншій частині вирок залишено без змін.

про застосування амністії та звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

11.07.2022 року до суду надійшло клопотання засудженого гр. ОСОБА_5 про застосування амністії та звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що 16 квітня 2020 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено вирок у кримінальному провадженні № 0000644 від 14 вересня 2016 року, згідно якого він, гр. ОСОБА_5 , був визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 286 КК України, тобто за необережний тяжкій злочин, та мені призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 ( два ) роки.

02 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду, розглянув апеляційні скарги прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 та обвинуваченого на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000644, ухвалив : вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року у кримінальному провадженні щодо гр. ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати в частині призначення покарання. Призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 ( три ) роки.

Згідно вироку з 05.10.2021 року він відбуває покарання в Державній установі «Крюковська виправна колонія ( № 29)».

22.12. 2016 року набрав чинності Закон України від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII «Про амністію у 2016 році». Відповідно до ст. 13 цього Закону, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Згідно вироку він засуджений за необережний тяжкій злочин, вчинений ним 14 вересня 2016 року, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 1 Закон України від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII «Про амністію у 2016 році», звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння ( дія чи бездіяльність ), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Санкцією ч.2 ст. 286 КК України передбачено покарання в вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України ( злочин, вчинений через необережність ), є тяжким злочином та не є особливо тяжким.

Враховуючи дані обставини, гр. ОСОБА_5 підпадає під дію ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII «Про амністію у 2016 році» і щодо нього можливе застосування амністії та звільнення від відбування покарання.

Прохав : Звільнити його від відбування призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2020 року покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 ( три ) роки за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі статті 1 Закону України № 1810-VIII від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений та його адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання, вказали, що засуджений вину у вчиненні злочину визнав, оплатив лікування потерпілої та витрати на поховання. Вчинив злочин 14 вересня 2016 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор заперечив клопотання, вказавши, що згідно ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засуджений не підлягає звільненню, так як на дату набрання чинності Законом - 07.09.2017 року він не був засуджений.

Згідно ч.1 ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили :

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу ( диспансерні категорії 1-4 ), онкологічні захворювання ( III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД ( III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого у додатку 12 до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

д) ветеранів війни ( учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ) ;

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та особової справи № 11-П-22, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_5 засуджений вироком Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2020 року до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Таким чином згідно ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», засуджений гр. ОСОБА_5 не підлягає звільненню від покарання.

Керуючись ст. 537-539, 395 КПК України, ст. 74, 86 КК України, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви засудженого гр. ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1