Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1131/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 331 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2022 року про продовження дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09.06.2022р. включно,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків триманні під вартою на два місяці обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки даний строк закінчується, а розгляд кримінального провадження триває та існують ризики, які встановлені судом при обранні запобіжного заходу.

Ухвалою Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2022 року продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09 червня 2022 року включно.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що розгляд провадження продовжується , не допитані свідки, а тому існує ризик пливу на них обвинуваченим та обвинувачений може переховуватися від суду та може вчинити повторні злочини.

Також зазначив, що підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою на час розгляду кримінального провадження немає, оскільки ризики, які зазначені в клопотанні існують і залишаються актуальними та вони виключають можливість зміни його на більш м`який.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2022 року скасувати. Постановити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вказані ризики відсутні.

Зазначив, що посилання прокурора на існування ризиків неявку до суду та вплив на свідків ґрунтуються на припущеннях.

Вказує, що в 2018 році він зміним місце проживання та повідомив відповідні органи та суд. На всі виклики до суду на розгляд кримінального провадження з`являвся, а тому ризик ухилення явки до суду відсутній. Посилається на те, що неналежне повідомлення відповідно ст.136 КПК України про дату та час розгляду провадження не свідчить про ухилення від суду.

Також відсутній ризик впливу на свідків, оскільки за шість років розгляду кримінального провадження свідки до суду не з`являлися та бажання з ними спілкуватися немає.

Зазначає, що за місцем проживання має добру характеристику, має на утриманні неповнолітню дитину, на всі виклики суду з`являвся, а тому просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду його апеляційної скарги, в судове засідання не доставлений, та в своїй апеляційній скарзі не просив бути присутнім при її розгляді.

Прокурор заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні НовоградВолинського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості ухвали суду, колегія суддів вважає що, суд першої інстанції, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

При розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати і тяжкість звинувачення та ризик уникнення обвинуваченого від явки в суд. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 умисного тяжкого злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також судом першої інстанції було враховано і те, що розгляд справи продовжується, не допитані свідки, а тому існує ризик впливу на них обвинуваченим, та він може переховуватися від суду, суспільну небезпечність вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений може вчинити повторні злочини.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги вік, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вказані обставини, і врахувавши зазначені обставини, прийшов до обґрунтованого висновку, що на даній стадії судового розгляду відсутні підстави для заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який та обвинуваченим не наведено доказів щодо зменшення ризиків, які існували під час постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обвинуваченим не наведено наявність достатніх стримуючих факторів порушень з боку обвинуваченим своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 .

Усі, викладені в апеляційні скарзі доводи, були об`єктом дослідження судом під час ухвалення оскаржуваного рішення, і ним надана належна оцінка.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, постановлена у відповідності до вимог закону, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами що стосуються продовження запобіжного заходу, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 331, 404, 407 422-1 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2022 року про продовження дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09.06.2022р. включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: