ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/3190/21 Номер провадження 11-кп/814/1465/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів- до 23 липня 2022 року включно без визначення рзміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 .

Відмовлено в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 щодо зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, не одружений, громадянин України, із вищою освітою, працюючий керівником відділу продажу ООО «Європроект» , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Приймаючи рішення місцевий суд урахував: наявність обгрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що обвинувачений може: переховуватись від суду, впливати свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити злочинну діяльність, тяжкість злочину, дані про особу останнього, а також неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25.05.2022 та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України та звільнити з під варти.

Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_7 мотивує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому не надавалося.

Вказує, що загибла потерпіла була його нареченою, тому не має на меті здійснювати вплив на свідків та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Стверджує, що визнав вину в повному обсязі та щиро розкаюється у вчиненому, має вищу освіту, не судимий, офіційно працевлаштований, на утриманні має сина 2014 року народження.

Звертає увагу, що обвинувачений 10.05.2022 подавав клопотання про зміну запобіжного стану в період військового стану прокурору, оскільки є військовозобов`язаним, проходив військову службу у Державній прикордонній службі України, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має навики володіння зі зброєю та військове звання, проходив тактично-військову підготовку у Національному Університеті внутрішніх справ України в м.Харкові та дане клопотання було проігнороване та не було передане до суду.

Прокурор ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши клопотання про проведення апеляційного розгляду без його участі.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст.394 КПК України зазначені вище ухвали суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, розгляд апеляційної скарги на ухвалу Полтавського районного суду м. Полтавської області від 25.05.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, на підставі ч.4 ст. 422-1 КПК України проводиться за участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Враховуючи все вищеперераховане суд встановив, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що наведені прокурором ризики є недоведеними, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 25.05.2022.

Колегія суддів, дійшла висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дані про його особу та навів мотиви, з яких прийняв оскаржуване судове рішення.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатація транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричнило смерть потерпілого, за який передбачена відповідальність, у разі доведення вини, позбавлення волі на строк від 3 років до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.

Отже, доводи апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків, передбачених п.1,4,5 ст.177 КПК , колегія суддів вважає непереконливими.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Також колегія суддів вважає непереконливими доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 , що дані про особу обвинуваченого є такими, що дають всі підстави для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Судом першої інстанції у повній мірі досліджені обставини, за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення: обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину; дані про його особу:під час вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння, що спричило смерть потерпілої, на даний час відсутня будь-яка компенсація потерпілим,не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності,під час досудового розслідування оголошувався в розшук , що підтверджує наявність ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України , та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження, у зв`язку з чим не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується і з тим, що районним судом було не визначено розмір застави, оскільки відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Твердження обвинувачеоного ОСОБА_7 про зміну йому запобіжнного заходу з підстав того, що він може брати участь у обороні України, є непереконливими. Так, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 є військовозобов`язаним, проходив військову службу у Державній прикордонній службі України, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має навики володіння зі зброєю та військове звання, проходив тактично-військову підготовку у Національному Університеті внутрішніх справ України в м.Харкові, але будь-яких відомостей щодо надходження до установи попереднього ув`язнення чи суду запиту органу, який здійснює оборону України, про доцільність мобілізації обвинувачених - немає. До того ж, висока суспільна небезпека та конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 дій по вчиненню тяжкого злочину, з урахуванням у сукупності даних про особу обвинуваченого, свідчать про наявність ризиків вчинення останнім дій по ухиленню від виконання рішень, а також продовження протиправних дій, які створять загрозу суспільству, в умовах воєнного стану, після звільнення його з установи попереднього ув`язнення з ініційованої обвинуваченим підстави.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25.05.2022 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4