В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року смт Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нехвороща, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2021 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс один удар в область носу та один удар в область правого вуха, після чого продовжуючи свої неправомірні дії, наніс ще один удар правою ногою в область тулуба ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна носа та правого вуха, забиття грудної клітини зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що 19.03.2021 року з цивільною дружиною та її дитиною вийшов з «бару» після чого вийшов такий інцидент, людина напала та отримав фактично три удари, два в обличчя і один в тулуб. Перед цим з обвинуваченим вийшла неприємна телефонна розмова, через, що обвинувачений таким чином вирішив врегулювати телефонну розмову. Фінансових претензій до обвинуваченого не має, не примирились, щодо покарання просить призначити виховні роботи.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Відтак, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального проступку, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку.

Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального проступку доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ч. 1 ст. 125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відносяться до кримінальних проступків.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він судимостей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений, не працює.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1