ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/963/22 Справа № 208/5487/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000247 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2022 року, включно без визначення розміру застави.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на доведеність заявлених прокурором ризиків, зокрема передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки та в разі визнання його винуватим, може бути засудженим до позбавлення волі на тривалий строк. В провадженні іншого суду знаходяться кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні тяжких злочинів, у тому числі корисливих. У зв`язку з чим, на думку суду, існує ризик переховування обвинуваченого від суду та вчинення нового кримінального правопорушення. Також на думку суду існує незначний ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків. З огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, тому суд не визначив розміру застави.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою, тому вважає, що до нього можна застосувати домашній арешт. Також вважає, що прокурор в клопотанні посилається на одні й ті самі обставини, які існували при затриманні обвинуваченого. Жодних доказів на існування заявлених ризиків прокурор не надає. Крім того, прокурор до клопотання не дає копії обвинувальних актів або вироків суду на які постійно посилається в клопотаннях про продовження строку триманні під вартою. Зазначає, що ОСОБА_7 тримається під вартою з травня 2021 року, при цьому строк неодноразово продовжується, без наведення належних мотивів, чому більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Також посилається на неврахування судом, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації, де проживає зі своєю матір`ю.
Позиції учасників судового провадження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 ставила питання про її особисту участь під час розгляду апеляційної скарги в режимі відеоконференції, однак у судове засідання, призначене на 11 березня 2022 року не з`явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення або про поважність причин неприбуття не направляла, а тому, з огляду на ч. ч. 3 ст. 422-1 КПК України, розгляд справи проведено у її відсутність.
Прокурор та обвинувачений про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, клопотань про особисту участь до суду не надходили, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без їх участі.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває кримінальне провадження №0000247 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.
Головуючий суддя вважає доведеними зазначені ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
Так, головуючий суддя обґрунтовано взяв до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства, а тому розуміючи можливе застосування тяжкого покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду.
Як слідує з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 не має достатніх соціальних зв`язків, неодружений, не має дітей та інших осіб на утриманні, не має постійного місця роботи. Також суд першої інстанції правильно врахував, що на теперішній час відносно ОСОБА_7 здійснюється судове провадження у декількох кримінальних провадженнях за підозрами у вчинені інших кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я осіб, що додатково обґрунтовує ризик переховування останнього від суду.
Головуючий суддя дійшов правильного висновку, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки останні на теперішній час ще не допитані в судовому засіданні. Незаконний вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні може здійснюватися, зокрема, шляхом їх залякування, адже обвинуваченому відомо місце проживання останніх.
Правильно суд першої інстанції вважав доведеним і ризик вчинення ОСОБА_7 інших злочинів, оскільки в судовому засіданні встановлено, що стосовно останнього направлено до суду інші обвинувальні акти, в яких останній обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, в тому числі й тяжких, що обумовлює ризик продовження ним злочинної діяльності і вчинення інших кримінальних правопорушень.
Також суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції не можуть взяти до уваги твердження сторони захисту про можливість внесення в інтересах ОСОБА_7 застави, в розмірі, достатньому для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, оскільки останній, не працевлаштований, відсутні відомості, що він має офіційне джерело доходу. Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні насильницького тяжкого злочину за який відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України застава може бути не визначена судом, з огляду на характер висунутого обвинувачення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом належним чином враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства, у зв`язку з чим висновок суду про неможливість запобігання ризикам, шляхом застосування інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою, є обґрунтованим і відповідає матеріалам справи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника суд апеляційної інстанції вважає їх неприйнятними, оскільки їх зміст зводиться до цитування певних пунктів з рішень Європейського суду з прав людини, проте без їх належного аналізу та співставлення з обставинами цієї справи, у зв`язку з чим такі доводи не можуть бути визнані обґрунтованими підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.
За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.
Як слідує з реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 перебуває під вартою, з урахуванням досудового розслідування та судового розгляду з травня 2021 року, а в червні 2021 року обвинувальний акт скерований до суду, тобто строк тримання останнього під вартою та строк судового розгляду не є надмірним, враховуючи характер та об`єм висунутого обвинувачення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 199, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4