Справа № 352/1181/22
Провадження № 1-кп/352/229/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000121 від 26 червня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Ганнусівка, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, має на утримані двох малолітніх дітей,проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до Закону.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п. 4 Постанови КМУ № 59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

В порушення вказаних вимог чинного законодавства України ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), акту про надання гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, з метою незаконного видобування піщано-гравійної суміші, яку вирішив використати для особистих потреб та не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до Постанови КМУ від 12 грудня 1994 року (із змінами від 28 грудня 2011 року за № 1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення, при наступних обставинах.

Так, з метою приведення до виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 попросив свого знайомого ОСОБА_5 допомогти перевезти на територію кладовища належним ОСОБА_5 трактором колісним марки «ДТЗ 5244 НРХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , піщано-гравійну суміш. При цьому, ОСОБА_4 переконав ОСОБА_5 у законності своїх дій.

У свою чергу, ОСОБА_5 , не будучи обізнаним зі злочинним умислом ОСОБА_4 , погодився на прохання останнього допомогти йому здійснити перевезення піщано-гравійної суміші.

25 червня 2022 року близько 15 год. ОСОБА_4 на правому березі річки Бистриця, що протікає неподалік вул. Київська в смт. Єзупіль Єзупільської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, за допомогою металевої лопати та одноколісної господарської тачанки здійснив незаконний видобуток піщано-гравійної суміші, яку завантажив на кузов причепа трактора колісного марки «ДТЗ 5244 НРХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Цього ж дня, близько 18 год 45 хв правоохоронними органами відділення поліції № 1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області на авто дорозі Р-20 сполученням «Івано-Франківськ-Тернопіль», між населеними пунктами с. Побережжя та смт. Єзупіль Єзупільської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, виявлено ОСОБА_5 із незаконно видобутою піщано-гравійною сумішшю.

Відповідно до висновку експерта зразки ґрунту, вилучені в місці незаконного забору в межах берегової лінії річки Бистриця та кузову причепу трактора марки «ДТЗ 5244 НРХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є слабокарбонатним піщаним грунтом з камінням, тобто є піщано-гравійною сумішшю, які подібні між собою за комплексом ознак і мають спільну родову належність.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що 25 червня 2022 року попросив свого знайомого ОСОБА_5 допомогти йому привести пісок на кладовище. На річці, він особисто лопатою накидав пісок на кузов причепа трактора, а коли вони їхали вулицею їх зупинили працівники поліції. У вчиненому розкаявся, просив не призначати суворе покарання.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ними вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є нетяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, а також щире каяття обвинуваченого і активне сприяння у розкритті злочину, як обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно ч. 1ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає до уваги, що в дійсності враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, а саме те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству, відсутність матеріальної шкоди та позитивні характеристики.

З урахуванням викладеного суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу за ч.2 ст. 240 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст. 368, 370 КПК України,

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчої судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2022 року.

Речові докази: трактор колісний марки ДТЗ 5244 НРХ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причеп, лопату, тачанку, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - повернути власнику ОСОБА_5 , два взірці піщано-гравійної суміші - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави за проведення експертизи № СЕ-19/109-22/6055-ФXД від 22 липня 2022 року в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_6