Справа 288/177/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області - ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності по матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 21.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділенням Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000008 від 21.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
До Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури у порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , у якому він обґрунтовує наявність підстав для закриття кримінального провадження № 0000008 від 21.11.2012 у зв`язку з не встановленням особи (осіб), яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вивченням клопотання та матеріалів кримінального провадження установлено, що в рамках кримінального провадження №0000008 від 21.11.2012 здійснюється досудове розслідування за фактом кримінального правопорушення передбаченому ч. 1 ст. 186 КК України,
Так, в ході слідства встановлено, що 21.11.2012 близько 18 год. 30 хв. невідома особа перебуваючи на вул. Ломоносова в с. Кам`янка Попільнянського району Житомирської області відкрито заволоділа сумкою ОСОБА_5 у якій знаходилися грошові кошти в сумі 200 грн. та мобільний телефон модель «Самсунг», вартістю 200 грн. Після того, невідома особа з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 400 грн. 00 коп.
Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000008 від 21.1 1.2012 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
На підставі ст. 93 КІ1К України по матеріалах кримінального провадження були зібрані наступні докази, зокрема: Допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 з приводу відомих їм обставин вчинення злочину, а саме: відкритого заволодіння сумкою невідомою особою у громадянки ОСОБА_5 та інформації, що становила б інтерес для слідства не встановлено.
Проведеними у кримінальному провадженні слідчими діями і оперативно-розшуковими заходами осіб причетних до вчинення злочину встановити не вдалося.
Таким чином, у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000008 від 21.11.2012 проведені всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії, а також вичерпний комплекс оперативних розшукових заходів, спрямованих на встановлення особи (осіб), яка вчинила вищевказаний злочин, однак встановити таку особу (осіб) не видалося за можливе. Об`єктивні можливості для встановлення такої особи (осіб) слідчим та оперативним шляхом фактично відсутні.
Про підозру у вчиненні злочинів у вказаному провадженні нікому не повідомлялось.
З огляду на викладене, строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення розслідуваного у рамках кримінального провадження № 0000008 від 21.11.2012 злочину закінчились, особу, що його вчинила, слідством не встановлено, тому наявні підстави для закриття даного провадження на підставі н. 3 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі вищевикладеного прокурор просить кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 21.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України закрити у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала до суду телефонограму в якій клопотання підтримала, просила його задовольнити та розгляд здійснювати без її участі.
Від потерпілої ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без її участі, не заперечує проти закриття кримінального провадження.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з долученими до нього додатками, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, закривається судом.
Згідно абзацу 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів, зокрема витягу з ЄРДР за № 0000008 від 21.11.2012, слідує, що 21.11.2012 близько 18 год. 30 хв. невідома особа перебуваючи на вул. Ломоносова в с. Кам`янка Попільнянського району Житомирської області відкрито заволоділа сумкою ОСОБА_5 у якій знаходилися грошові кошти в сумі 200 грн. та мобільний телефон модель «Самсунг», вартістю 200 грн. Після того, невідома особа з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 400 грн. 00 коп.
У відповідності до клопотання прокурором констатовано, що під час досудового розслідування проведенні слідчі та оперативно-розшукові заходи, однак встановити осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення не надалось.
Санкція ч. 1 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк.
Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) карається штрафом віл двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років, у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачена відповідальність у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

У відповідності до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, крім випадку, коли за вчинення нетяжкого злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло п`ять років.
Як слідує з п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
У відповідності до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
В той же час частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а ч. 6 цієї статті також визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Так, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30.05.2019 № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.
Відповідно до витягу з матеріалів кримінального провадження № 0000008 від 21.11.2012, виходячи з інших матеріалів, долучених прокурором до клопотання про закриття кримінального провадження, у кримінальному № 0000008 від 21.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, підозра або обвинувачення у вчиненні даного злочину жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались, що дає суду зробити висновок про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що по кримінальному провадженню № 0000008, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 за ч. 1 ст. 186 КК України не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчився строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, для притягнення до кримінальної відповідальності, що відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, що є підставою для закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 110, 284, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області - ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності по матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 21.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000008 від 21.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України - закрити відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1