Справа № 504/769/22
Номер провадження 1-кс/504/151/22
У Х В А Л А
28.03.2022 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Доброслав Одеської області клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комінтернівське, Комінтернівського району Одеської області, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, не заміжньої, інваліда III групи, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої
підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання погоджено прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_8 ..
В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_3 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.
Адвокат підозрюваної ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, слідчого, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходить до наступних висновків.
Слідчим відділенням Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 25.03.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
В ході розгляду клопотання встановлено, що 25 березня 2022 року, приблизно о 14:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , з дозволу власника, перебувала в будинку АДРЕСА_2 .
Знаходячись у вищевказаному будинку, в одній із кімнат ОСОБА_6 помітила на приліжковій шафі мобільний телефон марки «Meizu М3 Note», який належить ОСОБА_9 , після чого в неї виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні власник та сторонні особи, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Meizu М3 Note», вартістю 750 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 750 гривень..
25.03.2022 року о 23.50 годині за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6
26 березня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Частина 4 стаття 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, скоєна в умовах воєнного стану, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
В обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчинені вказаного правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначив, що це є: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.03.2022 року у ОСОБА_9 , протокол огляду місця події від 25.03.2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.03.2022 року; протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 від 26.03.2022 року особи для впізнання за фотознімком, у ході якого свідок вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка причетна до вчинення вказаного злочину; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.03.2022 року; протокол пред`явлення свідку ОСОБА_10 від 26.03.2022 особи для впізнання за фотознімком, у ході якого свідок вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка причетна до вчинення вказаного злочину; протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 від 26.03.2022 речей для впізнання за фотознімком, у ході якого потерпілий вказав на свій мобільний телефон марки «Meizu М3 Note»; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 26.03.2022 року; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_6 від 26.03.2022, у ході якого вона повідомила про усі обставини вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, обговорюючи питання запобіжного заходу, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання за вчинене, прокурор переконливо не довів, що підозрювана дійсно створює ризики переховуватися від органів досудового розслідування або суду та може впливати на хід досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання підозрюваної під вартою, не зможе запобігти цьому та іншим ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При розгляді питання про застосування або продовження строку тримання під вартою, суд бере до уваги вимоги національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, а саме такі приписи: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»); «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»), а також справу «Луценко проти України» в остаточному рішенні якої від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим упункті 3статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 9 січня 2003 року у справі "Шишков проти Болгарії", пункт 40 рішення від 10 червня 2008 року у справі "Тасе проти Румунії").
Окрім цього, слід враховувати п. 63 рішення ЄСПЛ «Свєршов проти України» також щодо правозастосування ст. 5 Конвенції: «Із пункту 3 статті 5 Конвенції випливає, що зі спливом певного часу саме тільки подальше існування обґрунтованої підозри не може виправдовувати позбавлення свободи і що судові органи зобов`язані навести інші підстави для подовження строку тримання під вартою (див. справи "Яблонський проти Польщі" (Jablonski v. Poland), N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року, та "І.А. проти Франції" (I.A. v. France), N 28213/95, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VII, п. 102). До того ж такі підстави мають бути чітко сформульовані в рішеннях національних судів (див. справу "Іловецький проти Польщі" (Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року). За винятком двох підстав (ризик втечі заявника, на який суди послалися 22 січня 2002 року, і ризик змови, на який вони посилалися 24 лютого 2003 року), ніяких інших підстав суди в цій справі не наводили. Крім того, національні суди жодного разу не розглядали можливості обрання альтернативного запобіжного заходу замість тримання під вартою і, посилаючись головним чином на тяжкість злочинів, продовжували тримати заявника під вартою на підставах, які не можна вважати "відповідними і достатніми"».
Таким чином, суд при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний дослідити можливість призначення більш м`яких запобіжних заходів.
Підсумовуючи викладене, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , її поведінку, що остання не переховується, є інвалідом третьої групи, яка має постійне місце реєстрації та проживання, мешкає з бабусею похилого віку, яка потребує догляду, офіційно не працює в зв`язку з чим суд приходить до переконання про відсутність обґрунтованих ризиків її переховування від органів досудового розслідування і суду, а тому єдиний актуальний наразі можливий ризик її впливу на свідків не є співмірним із запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.
Тому для забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю який, на думку слідчого судді, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, з метою чого слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного на строк не більше двох місяця і певні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З огляду на наведене вище, слідчий суддя вважає за доцільне у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на неї обов`язків, відповідно до ст.ст.181,194 КПК України,
Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст.183, 193-194, 196-197, 207 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою постійного місця проживання, строком на шістдесят днів, починаючи з 28 березня 2022 по 27 травня 2022 включно, заборонивши цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності з положеннями ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_6 виконання наступних обов`язків:
1) не відлучатися цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, суду від фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
3) утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню: ОСОБА_10 та ОСОБА_9
4)здати на зберігання до Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області, свій паспорт громадянина України;
5) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду.
6) -носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.
Копію вказаної ухвали для виконання направити негайно до Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням цієї ухвали, покласти на відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області, якому направити копію цієї ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1