Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2022 року Справа № 608/640/22
Номер провадження1-кс/608/366/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові клопотання слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України,--

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000084 від 14 квітня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , раніше судимий за тяжкий майновий злочин, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисне майнове корисливе особливо тяжке кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Так, в першій половині квітня 2022 року у ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо про систематичне вимагання грошових коштів ОСОБА_7 у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на подальше спільне вимагання грошових коштів в ОСОБА_8 за нерозголошення стосовно неї інформації інтимного характеру, яку остання бажала зберегти в таємниці. З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно повторно з корисливих мотивів, в умовах воєнного часу, з метою залякування ОСОБА_8 висунув їй незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів за нерозповсюдження фотографій інтимного характеру. Для реалізації своїх злочинних дій ОСОБА_5 11.04.2022 року надіслав повідомлення з цього приводу на соціальну сторінку «Фейсбук» ОСОБА_8 та 14.04.2022 року надіслав повідомлення із зазначенням банківського рахунку, на який ОСОБА_8 повинна була перерахувати грошові кошти, а ОСОБА_7 в період з 12 по 15 квітня 2022 року неодноразово висловлював на адресу ОСОБА_8 незаконні вимоги про передачу йому грошових коштів в сумі 2 500 грн. та погрожував розповсюдити стосовно неї відомості інтимного характеру в соціальній мережі «Інтернет» її рідним та знайомим. 15 квітня 2022 року з метою незаконного отримання грошових коштів ОСОБА_5 , діючи умисно, зустрівся з ОСОБА_8 в м. Заліщики та висловив незаконну вимогу про передачу грошових коштів в сумі 2 500 грн., які вона повинна була передати ОСОБА_7 за нерозповсюдження стосовно неї інформації, яку вона бажала зберігати в таємниці.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 21 квітня 2022 року умисно з корисливих мотивів висловили незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 2500 грн. за нерозповсюдження стосовно неї інтимної інформації та її знищення. ОСОБА_8 , сприймаючи вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, того ж дня під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту ОСОБА_8 передала ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2500 грн.

22 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, зокрема:

-заявою потерпілої ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

-протоколом затримання особи ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.04.2022;

-протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.04.2022;

-повідомленням про підозру ОСОБА_7

-повідомленням про підозру ОСОБА_5

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 21.04.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.04.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.05.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.05.2022;

-протоколом огляду від 30.04.2022;

-протоколом огляду від 08.05.2022.

23 квітня 2022 року слідчим суддею Чортківського районного суду було обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2022 року.

15 червня 2022 року слідчим суддею Чортківського районного суду було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 на 30 днів, тобто до 14 липня 2022 року.

Закінчити досудове розслідування до 14 липня 2022 року не представляється можливим з наступних підстав.

Так, 13.06.2022 року за дорученням прокурора слідчим було повідомлено сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування. У зв`язку із зволіканням захисника ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_5 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду від 28.06.2022 року їм встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування тривалістю 10 днів до 8 липня 2022 року включно. На даний час захисник ОСОБА_12 з матеріалами кримінального провадження не ознайомився.

Крім того, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваними та їх захисниками, необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів

кримінального провадження та вручити цим особам ці процесуальні документи, а також скерувати обвинувальний акт для розгляду в суд.

Відповідно до ст. 314 КПК після отримання обвинувального акту суд не пізніше п`яти

днів з дня його отримання призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін, у зв`язку з чим

виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку тримання під вартою

по матеріалах кримінального провадження № 0000084.

З врахуванням вищенаведеного, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України,з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 30 днів.

Всудовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в тексті клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 клопотання заперечують, посилаючись на необґрунтованість підозри, що стосується кваліфікації дій ОСОБА_5 .. В зв`язку з цим просять змінити запобіжний захід на більш м`який, який не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000084 від 14 квітня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

22 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

23 квітня 2022 року слідчим суддею Чортківського районного суду було обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2022 року.

15 червня 2022 року слідчим суддею Чортківського районного суду було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 на 30 днів, тобто до 14 липня 2022 року.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000084 від 14 квітня 2022 року; заявою потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.04.2022; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.04.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_7 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 21.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.05.2022; протоколом огляду від 30.04.2022; протоколом огляду від 08.05.2022.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у доданих до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при обранні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Слідчий суддя зазначає, що кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, щодо обґрунтованої підозри слід зазначити, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В даному кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Описана в клопотанні фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення обґрунтуваннями дає суду можливість дійти висновку про наявність в діях обвинуваченого ознак вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру, отже воно здійснюється за підозрою конкретної особи. Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отримані в ході судового засідання відомості є достатньо переконливими в тому, що кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а обвинувачений до нього причетний, отже на даному етапі підозра є обґрунтованою.

Разом з тим, на даному етапі слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які суд повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

В ході судового розгляду клопотання слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, аналізуючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.80 "Про взяття під варту до суду" зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Поряд з цим, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України" зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26.07.2001, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу ОСОБА_8 , іншого підозрюваного у справі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному провадженні.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Також слідчий посилається на ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України), який підтверджується тим, що ОСОБА_5 добре знає, який вид та міра покарання йому загрожує, а тому зможе ухилятися від явки до слідчого/суду для участі у проведенні слідчих/процесуальних дій у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження, тим самим унеможливлювати проведення тих чи інших слідчих дій, що буде негативно впливати на хід досудового розслідування.
А також наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 неодноразово будучи засудженим за вчинення злочинів, в тому числі корисливих, на шлях виправлення не став, під час іспитового строку вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України.
З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, при вирішенні цього питання слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваними та їх захисниками необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження та вручити цим особам ці процесуальні документи, а також скерувати обвинувальний акт для розгляду в суд.
За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.
Слідчим суддею взято до уваги дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий, тому за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.
При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява N 28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що "у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними".
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, на 30 днів, тобто, до 6 серпня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 13 липня 2022 року о 16-й годині 45 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1