Справа № 754/4971/22
У Х В А Л А
Іменем України

30 червня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: - ОСОБА_3 ,
в присутності підозрюваного: - ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зі слів перебуваючого у цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.07.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до 50 годин громадських робіт. 27.09.2021 знятий з обліку у зв`язку з відбуттям покарання;

- 16.09.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнено з відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, -

В С Т А Н О В И В :

30.06.2022 року старший слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів убачається, що у провадженні СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000968 від 16.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 травня 2022 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив наглядно знайомого неповнолітнього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Поспілкувавшись деякий час, ОСОБА_4 запропонував неповнолітньому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прогулятися з ним та ОСОБА_7 . Під час прогулянки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 побачили як неповнолітній ОСОБА_8 та ОСОБА_9 використовують свої мобільні телефони. В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, під час дії воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022 до 24.04.2022 та 25.05.2022, відповідно.
Так, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , цього ж дня приблизно о 15 годині 50 хвилин, перебуваючи разом з неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_4 , використовуючи те, що в процесі спілкування між ними виникли неприязні стосунки, вирвав з рук ОСОБА_9 , тим самим відкрито викрав належний йому мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J5,(SM-J510H), чорного кольору, вартістю 661 гривень 60 копійок, з сім карткою, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після чого перекинув його ОСОБА_7 , який в свою чергу сховав його до кишені своїх штанів. Після чого, ОСОБА_4 , виказав вимогу неповнолітньому ОСОБА_8 віддати свій мобільний телефон. Однак, неповнолітній ОСОБА_8 відмовився виконувати вимогу останнього. Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та із застосуванням насильства, яке не є небезпечне для життя наніс кулаками декілька ударів по тілу та обличчю останнього, чим спричинив синці на волосистій частині лобно-скроневій ділянки зліва, на нижній повіці правого ока з переходом в підочну ділянку, на внутрішній поверхні колінного суглоба; садно в проекції правої ключиці, які як у сукупності так і окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя неповнолітнього потерпілого, після чого, штовхнув останнього на землю та утримуючи руки неповнолітнього ОСОБА_8 , подолав його волю до опору. В цей же час ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, вчиняв словесний тиск на неповнолітнього потерпілого вимагаючи щоб останній скоріше віддав свій мобільний телефон. Та після того, як воля до опору неповнолітнього ОСОБА_8 була подолана, оскільки ОСОБА_4 утримував руки останнього, ОСОБА_7 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 та відкрито викрав з сумки, яку той тримав при собі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7» 64 gb., чорного кольору вартістю 3016 гривень 00 копійок, у чохлі чорного кольору, з сім карткою оператора Київстар, які матеріальної цінності для неповнолітнього потерпілого не становлять та передав його ОСОБА_4 .
Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а відкрито викраденим майном яким заволоділи за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022 до 24.04.2022 та 25.05.2022, відповідно, розпорядились на власний розсуд, завдавши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 3016 гривень 00 копійок, а потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 661 гривню 60 копійок.
28.06.2022 року у рамках вказаного кримінального провадження гр. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, на те, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищевказаних ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання підозрюваного під вартою.
Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, в клопотанні викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Вислухавши доводи прокурора та думку підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено в ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Прокурором доведено обставини, передбачені ст. 194 КПК України, передбачені п.1, п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років. Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має зареєстроване та постійне місце проживання у м. Києві, має міцні соціальні зв`язки, зважаючи на недоведеність прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає за доцільне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 195, 196, 202, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, - до 24 годин 00 хвилин 30 серпня 2022 року, заборонивши цілодобово залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування з представниками потерпілого та будь-якими свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 30 серпня 2022 року включно.

Відповідно до ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу направити для виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду потягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1