КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000237 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року під час підготовчого судового засідання, поміж іншого, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000237 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.
Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому надана оцінка законності дій й інших осіб, зокрема - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , без вказівки про процесуальний статус цих осіб у даному кримінальному провадженні.

Між тим, пряме зазначення конкретних прізвищ осіб, які фактично обвинувачуються у вчиненні злочинів спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за відсутності визначеного їх процесуального статусу у кримінальному провадженні, відсутності даних про наявність щодо цих осіб обвинувальних вироків, є порушенням загальних засад кримінального провадження, принципу верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення
_______________________________________________________
Справа №11-кп/824/1360/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Категорія: ст. 112 КК України Доповідач ОСОБА_1
доведеності вини, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя.
Отже, обвинувальний акт містить у собі дані про вчинення правопорушень рядом інших осіб, без зазначення про виділення матеріалів щодо цих осіб в окреме провадження, всупереч того, що обвинувальний акт відносно однієї особи не може містити обвинувачення щодо інших осіб, оскільки порушує їх право на захист та позбавляє суд визначити межі судового розгляду.
І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї прокурор у провадженні, вважаючи ухвалу суду в частині повернення обвинувального акта прокурору незаконною та необґрунтованою через її постановлення з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та за невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить її скасувати в цій частині та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. Зокрема, у ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень з описом конкретних дій кожної особи в тих межах, в яких слідчий та прокурор вважали встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення, тобто, викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважав за правильне прокурор.
При цьому дослідження обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.
Крім того, відповідно до положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 92 КПК України, покладається на слідчого і прокурора.
Разом з тим, вказані судом мотиви прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору свідчать про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування, який надсилався до суду разом з обвинувальним актом, особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_13 зазначені як свідки і допитані у цьому кримінальному провадженні під час досудового слідства, у тому числі у судовому засіданні (у слідчого судді), а також щодо яких прийнято процесуальне рішення про залучення особи до конфіденційного співробітництва, що також знайшло своє відображення і в обвинувальному акті.
А тому, у обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування прямо зазначено процесуальний статус вказаних осіб, які є свідками залученими до конфіденційного співробітництва, що не відповідає висновкам суду, викладеним у судовому рішенні.
Таким чином, вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та при його складанні не допущено порушень, які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Апеляційних скарг від інших учасників судового провадження не надходило.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та їх захисники в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавали, а в задоволенні клопотань, що були подані захисниками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про зупинення судового провадження, у зв`язку з призовом обвинувачених для проходження військової служби під час мобілізації, ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року відмовлено, тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Вимоги, які висуваються до обвинувального акта, визначені у ст. 291 КПК України.

При цьому пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт.

Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Як убачається з обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі послався на зазначення в ньому посилань на конкретні прізвища осіб - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які фактично обвинувачуються у вчиненні злочинів спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за відсутності визначеного їх процесуального статусу у кримінальному провадженні, даних про наявність щодо цих осіб обвинувальних вироків і без зазначення про виділення матеріалів щодо цих осіб в окреме провадження, що є порушенням загальних засад кримінального провадження, а також порушує їх право на захист та позбавляє суд визначити межі судового розгляду.

Проте, зазначений висновок суду першої інстанції суперечить змісту обвинувального акта, в якому прямо зазначено, що громадяни України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 у кримінальному провадженні є особами, які залучені до конфіденційного співробітництва в порядку проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та допитані під час досудового слідства як свідки, дані про що містяться і в Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Поряд з цим, як вважає колегія суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року щодо повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Досліджувана ухвала суду першої інстанції в частині прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , кожного з них, у виді тримання під вартою, не може бути предметом перегляду судом апеляційної інстанції в даному провадженні, а тому дане судове рішення в цій частині слід залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року в частині повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000237 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 112, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3