В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засідання кримінальне провадження №0000767 від 13.11.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівка Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, інвалідності не маючого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань №0000767 від 13.11.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 10.11.2021 в період часу з 17:30 до 17:40 годин перебував у парку, що розташований по вул. Едуарда Фукса, 52 в Покровському районі м. Кривого Рогу.

10.11.2021 року в період часу з 17:30 до 17:40 годин, ОСОБА_5 перебуваючи у вищезазначеному парку, біля фонтану на землі виявив банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які належать потерпілій ОСОБА_6 , в результаті чого, у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаною банківською карткою, яка згідно примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 №705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдені ним банківські картки належить іншій особі, підняв з землі вищезазначені банківські картки, що належать потерпілій та поклав собі в кишеню тим самим незаконно заволодів та в подальшому почав зберігати з метою подальшого викрадення грошових коштів, які перебували на банківському рахунку потерпілої ОСОБА_6 .

Також, в цей же день, в період часу з 17:30 до 17:40 годин, ОСОБА_5 перебуваючи у вищезазначеному парку, біля фонтану на землі виявив пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 видане 29.06.2016 року Пенсійним фондом України на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , яке є іншим важливим особистим документом та обіг якого затверджено постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017 «Про порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії», в цей час та місці, керуючись раптово виниклим прямим умислом на незаконне заволодіння приватними документами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, підняв вищезазначене посвідчення з землі та поклав собі в кишеню тим самим незаконно заволодів та в подальшому почав зберігати.

Далі, в цей же день, ОСОБА_5 , в період часу з 17:59 до 18:53 годин, продовжуючи свої протиправні дії в межах єдиного кримінально-протиправного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 належних потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, самостійно, а також за допомоги третьої особи, яка не була обізнана в протиправних діях ОСОБА_5 , шляхом безготівкового розрахунку, безконтактно, без введення пін-коду, через POS-термінал, перебуваючи на касовій зоні у приміщенні магазину «Prostor», що розташований на проспекті 200-річчя Кривого Рогу, 14А в місті Кривому Розі, здійснив розрахунок за покупку товарів на суму 863,30 гривень, у приміщенні магазину «Ева», що розташований на проспекті 200-річчя Кривого Рогу, 12А в місті Кривому Розі, здійснив розрахунок за покупку товарів на суму 532,59 гривень та в приміщенні магазину «Колос», що розташований по вул. Подбєльського в місті Кривому Розі, здійснив розрахунок за покупку товарів на суму 910 гривень, тобто вчинив викрадення грошових коштів з вищезазначених банківських карток, належних потерпілій на загальну суму 2305,89 гривень, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вищезазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях за ч.1,3 ст.357, ч.1 ст.185КК України в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та суду пояснив, що все зазначене в обвинувальному акті це правда та відповідає дійсності. Суду пояснив, що дата, місце та час вірно зазначена в обвинувальному акті, йшов з роботи та знайшов гаманець, який взяв собі. Були банківські картки «Приватбанк» в кількості 2 штук, пенсійне посвідчення та інші картки. Пішов в магазин «Ева», «Колос» та почав купляти на картки, що належать потерпілій засоби гігієни та продукти харчування, так як власні кошти були відсутні. Скуплявся разом з дівчиною, з якою на даний час не підтримує стосунки. Потерпілій шкоду відшкодував, на даний час не працює, є учасником бойових дій.

В попередньому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що шкода відшкодована, претензії відсутні, просить суд не притягати ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, надала відповідну заяву.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи неявку потерпілого до суду для розгляду кримінального провадження, що належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за наступними статтями:

-ч.1 ст.357 КК України, за ознаками привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів;

-ч.3 ст.357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом;

-ч.1 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжк ості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_5 на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, погоджуючись з позицією прокурора і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті, за кожне вчинене кримінальне правопорушення у виді обмеження волі та за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань на підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст..75 КК України від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, обвинуваченого ОСОБА_5 потрібно звільнити з випробуванням, з випробуваним строком з покладанням на обвинуваченого, відповідно до ст..76 КК України певні обов`язки.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на час ухвалення вироку застосовано не було, клопотань про застосування не надходило.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ч.1,3 ст.357, ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України у виді 1 (Один) рік обмеження волі.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України у виді 1 (Один) рік обмеження волі.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України у виді 1 (Один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупності злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточно ОСОБА_5 покарання у виді 1 (Один) рік 1 (Один) місяць обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком 1 (Один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

1.CD-R диск, що збергігаються в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

2.Дві золоті банківські картки, пенсійне посвідчення, дві накопичувальні картки супермаркету «VARUS», візитка магазину «Шарм», візитка магазину « ОСОБА_7 », візитка магазину жіночого одягу, бонусна картка магазину «PLUS INTERTOP», бонусна картка магазину «Giardini», бонусна картка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », бонусна картка магазину «Ева», бонусна картка магазину «OSTIN», клубна картка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », картка «Криворіжця», бонусна картка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », бонусна картка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що повернуті під розписку потерпілій, залишити правоволодівцю ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням положення, передбачений частиною 2 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляц ійної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1