Справа № 127/7259/22
Провадження №11-сс/801/237/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2022 року,
якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, у межах строку досудового розслідування, до 01:20 год. 05.06.2022 року відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кмсомольське, Козятинського району, Вінницької області, громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1, п.5 ч.2 ст.115 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Старший слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 звернулася до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що у вечірній час 06.04.2022 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпивали алкогольні напої.
Через певний час, біля 21:30 години 06.04.2022, між всіма учасниками виник словесний конфлікт. В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли з будинку на територію подвір`я.
Будучи ображеним, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . З цією метою, ОСОБА_9 повернувся до будинку та в одній із кімнат взяв бойовий припас типу гранати, яку за невстановлених слідством обставин незаконно придбав та незаконно зберігав за місцем свого проживання.
В подальшому, ОСОБА_9 , діючи умисно, способом небезпечним для життя багатьох осіб, так-як усвідомлював небезпеку своїх дій, тримаючи у руці гранату основним призначенням якої, відповідно до тактико-технічних характеристик, є ураження живої цілі уламками корпусу, а можливими наслідками від чого є заподіяння смерті людей висмикнув із гранати запобіжну чеку, привівши таким чином її у бойову готовність, та вибіг із нею на вулицю.
Таким чином, ОСОБА_9 , розуміючи наслідки від застосування вказаної вище гранати, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне позбавлення життя трьох осіб, кинув її у бік ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в цей час знаходились неподалік.
В результаті вибуху, ОСОБА_11 отримав вогнепальні оскольчаті поранення обох гомілок, лівого стегна та лівого передпліччя та госпіталізований до травматичного відділення Козятинської ЦРЛ, ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних оскольчатих поранень правого передпліччя та лівого стегна, а ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних оскольчатих поранень правої сідниці та правого ліктя. Вказані особи були доставлені до Козятинської ЦРЛ, де отримали необхідну медичну допомогу.
Своїми умисними діями, ОСОБА_9 довести свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя трьох осіб до кінця не вдалось від причин що не залежали від його волі, оскільки потерпілим в Козятинській ЦРЛ своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу.
Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб.
В порядку ст. 208 КПК України о 01.20 год. 07.04.2022 ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, затримано та 07.04.2022 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.
Слідчий вказав, що причетність підозрюваного ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: оглядом місця події від 07.04.2022; показаннями потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; протоколом затримання ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Метою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Також слідчий звернув увагу на те, що ОСОБА_9 , хоча раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того, на даний час проводяться слідчі (розшукові) заходи спрямовані на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, що також дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. А тому, враховуючи сукупність характеризуючих даних підозрюваного, його соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та передбачене за його вчинення покарання, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Також, ініціатор клопотання просив відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України у разі задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, не визначати розмір застави ОСОБА_9 у кримінальному провадженні щодо злочину, який посягав на життя двох або більше осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб та завдав тілесні ушкодження трьом особам.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зазначила, що крім зазначеного у клопотанні слід вказати, що ОСОБА_9 однак підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого у стані алкогольного сп`яніння, може чинити тиск на потерпілих, які є його родичами, тобто встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 зазначила, що підозра не обґрунтована, слідство проводиться з обвинувальним нахилом в сторону ОСОБА_9 , крім того ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором, слідчим жодним чином не доведені, зокрема ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, вважає, що відсутні ризики його переховування від органів досудового розслідування та суду, просить врахувати вказані обставини та відмовити у даному клопотанні та застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_9 підтримав заперечення захисника.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2022 року клопотання задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з моменту затримання, у межах строку досудового розслідування, а саме: до 01:20 год. 05 червня 2022 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході розгляду клопотання слідчого було встановлено, що ОСОБА_9 хоча раніше не судимий, однак обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, санкція якого передбачає покарання у виді від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, та перебуваючи на волі може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, намагатиметься незаконно впливати на свідків та потерпілих, а тому вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому, з огляду на положення ст.177 КПК України вважав за необхідне застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Також відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього кодексу, вважав за доцільне не визначити останньому розмір застави, оскільки злочин, було вчинено із застосуванням насильства.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі поданій в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2022 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на матеріали, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не зазначено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків. Також сторона захисту з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини звернула увагу суду щодо недоведення прокурором в судовому засіданні існування у вказаному кримінальному провадженні обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених КПК України, тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Захисник в своїй апеляційній скарзі не просила суд забезпечити особисту участь підозрюваного у розгляді апеляційної скарги поданої в його інтересах. Також апеляційним судом підозрюваний ОСОБА_9 належним чином повідомлявся через ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» про розгляд апеляційної скарги його захисника, однак не виявив бажання брати особисту участь у її розгляді, захисник та прокурор за таких підстав не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутність підозрюваного, а тому судовий розгляд відбувся у відсутність ОСОБА_9 , оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.
Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступ захисника, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Встановлено, що під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді зазначені вимоги закону суддею в повній мірі дотримані.
Колегією суддів встановлено, що в провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022 за №0000191, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, п.1, п.5 ч.2 ст.115 КК України.

07.04.2022 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, п.1, п.5 ч.2 ст.115 КК України незакінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою послався на докази щодо його причетності до вказаного злочину, зібрані на даному етапі у кримінальному провадженні, зокрема:оглядом місця події від 07.04.2022; показаннями потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; протоколом затримання ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Щодо наявності встановлених у ході здійснення досудового розслідування ризиків слідчий вказав, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий умисний злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене, останній може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Також перебуваючи на волі підозрюваний зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, так як наданий час проводяться слідчі(розшукові) заходи спрямовані на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_9 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, п.1, п.5 ч.2 ст.115 КК України, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину.

Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так потерпілої сторони. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо скасування її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як при розгляді питання щодо обрання вказаного запобіжного заходу слід враховувати також і тяжкість звинувачення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 умисного особливо тяжкого злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння відносно свого рідного сина, онука та племінника, способом небезпечним для їх життя свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, вказують на обґрунтованість застосування судом саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність у ОСОБА_9 постійного зареєстрованого місця проживання на території Вінницької області, те, що він є особою пенсійного віку, раніше не судимою, наявність в матеріалах судового провадження позитивної характеристики за місцем проживання, не є безумовними підставами ні для скасування, ні для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
На думку колегії суддів доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні на даний час, а також тим завданням, які має досягти суд.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права в даному випадку підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

За таких обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оцінивши в сукупності встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин, зокрема вчинення останнім особливо тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність соціально-стримуючих зв`язків, введення воєнного стан в Україні, апеляційний суд вважає, що на даний час буде достатнім та обґрунтованим застосування до ОСОБА_9 саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, необхідність проведення слідчих (розшукових) заходів спрямованих на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду,встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону.

Інші доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та не заслуговують на увагу суду.

Водночас, виходячи з положень п.3 ч.2 ст.183 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини, при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності обґрунтованих підстав для визначення останньому розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що повністю узгоджується з вимогами п.1 ч.4 ст.183 КПК України, яким передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419,422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, у межах строку досудового розслідування, до 01:20 год. 05.06.2022 року, відносно підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1, п.5 ч.2 ст.115 КК України - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4