Справа № 930/1224/21
Провадження 1-кп/930/127/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2022 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілої адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 22.02.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої вихователем групи продовженого дня у Тульчинській ЗШ 1-3 ступенів №1, розлученої, раніше не судимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , 22.02.2020, близько 06 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись об`їзною автодорогою м. Немирів Вінницької області в напрямку м. Вінниця, в районі повороту до с. Мухівці Немирівського району, не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості руху, виїхала за межі проїзної частини праворуч, внаслідок чого відбулося перекидання керованого нею автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири даного автомобіля ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20.03.2020 №54 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому відділу хребта, закритого перелому обох дужок шостого шийного хребця, забою плечового суглобу.
Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 у вигляді сполучної травми тіла виникли від дії тупого твердого предмета (предметів). Закритий перелом обох дужок шостого шийного хребця тіла у ОСОБА_11 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечного для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 05.05.2021 №12-к ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла:синців та саден обличчя пара орбітальну гематому праворуч, забійну рану зовнішнього кута правого ока, струс головного мозку, вивих лівої плечової кістки з переломом великого горбка лівої плечової кістки, закритого перелому 5-го поперекового хребця без порушення функції спинного мозку, закритого перелому кісток тазу-крижової кістки справа, лонної та сідничної кістки справа без зміщення. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів).
При обстеженні ОСОБА_8 виявлено об`єктивні ознаки значно вираженого порушення функції правого плеча, значно вираженого порушення функції лівого плеча, значно вираженого порушення функції правого кульшового суглобу, які стоять в причинному зв`язку зі сполучною травмою тіла і становлять 70% стійкої втрати загальної працездатності.
Сполучна травма тіла у ОСОБА_8 належить до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм, пов`язаним зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину (не менш 33%).
Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 13.03.2020 №188 в деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено.
Згідно з висновком автотехнічної експертизи від 02.04.2021 №СЕ-19/102-21/4992-ІТ у заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1,12.1, 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху.
В заданій дорожній обстановці, можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 з технічної точки зору забезпечувалась відповідністю її дій вимогам п.п.10.1,12.1 Правил дорожнього руху, так як під час руху причини технічного характеру, які б спричинили зміну напрямку руху керованого нею автомобіля в неї були відсутні та при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля.
В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1,12.1, 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля «Toyota Yaris» ОСОБА_6 , що не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_6 за вищевикладених обставин порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (зі змінами та доповненнями), згідно якого: 1) п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
В судовому засіданні ОСОБА_6 вину в пред`явленому їй обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнала, у скоєному щиро розкаялася, суду пояснила, що 22.02.2020 близько 05.30 год. вона разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виїхали з м. Тульчина на її автомобілі «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 у напрямку смт. Вороновиця. В селі Нестерварка Тульчинського району вони підібрали ОСОБА_11 , по дорозі слухали музику та розмовляли. Під`їхавши до м. Немирова, вона вирішила не їхати через місто, а поїхати через об`їздну дорогу, вважаючи, що так буде швидше. Проїхавши близько 1 км. по об`їзній дорозі, перестроїлась в праву сторону. Оскільки у неї та інших учасників дорожнього руху було включено ближнє світло фар, на вулиці був туман, їй здалося,що через 20-25 метрів щось вибігло на дорогу, вона злякалася та гальмуючи, почала викручувати кермо, від чого авто почало заносити вліво, намагаючись виправити ситуацію, вона почала викручувати кермо у праву сторону, від чого машину занесло правою стороною на узбіччя та відбулося перекидання автомобіля. Скільки раз машина перевернулася їй невідомо, оскільки все відбувалося дуже швидко. Машина приземлилася на колеса, у машині були тільки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Коли вони вилізли із автівки, побачили, що ОСОБА_15 лежить на узбіччі. Приїхала поліція та швидка, жінкам надали першу медичну допомогу та разом із ОСОБА_16 забрали у лікарню. Після допиту її теж забрали до лікарні для проведення медичного обстеження. У неї був струс головного мозку, забій лівої частини голови, тому перший час не могла особисто прийти до ОСОБА_17 . Натомість батьки постійно надавали ОСОБА_18 допомогу: купували ліки, які вона потребувала, її мати особисто доглядала за нею, годувала, купала, переодягала. Крім того, ОСОБА_18 придбали ортопедичний матрац, оплатили операцію та доглядальницю, коли розпочався карантин, надавали матеріальну допомогу шляхом пересилання коштів на карту її сестри. Зазначила, що шкодує про вчинене, просила вибачення у потерпілої, також просила суд суворо її не карати.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснила, що зранку 22.02.2020 обвинувачена ОСОБА_6 заїхала за нею на власному автомобілі ««Toyota Yaris», після чого вона забрала ще двох жінок і вони поїхали в напрямку смт. Вороновиця. Коли проїхали пост ДАЇ в м. Немирові, повернули на об`їздну дорогу, при цьому ОСОБА_6 їхала на досить великій швидкості, яку вона та інші жінки, які знаходились у машині, просила зменшити, проте остання не реагувала. Рухаючись на швидкості, вона не пригальмувавши влетіла у поворот. Машину перекинуло та викинуло у кювет. Від сильного удару вона втратила свідомість, коли прийшла до тями, то побачила, що лежить в траві у грязюці. Поруч стояв якісь чоловік, він викликав швидку допомогу, після чого її госпіталізували до лікарні. ОСОБА_6 до неї ні разу не прийшла, її мати приходила, оббріхувала її, переконувала, що ніяке лікування їй не потрібне, заміняла дорогі препарати на дешеві та неякісні, торгувались з лікарем за пластину, яку їй необхідно було поставити. Через 6 місяців після пригоди їй необхідна була допомога на дороговартісну операцію, однак батько обвинуваченої відмовив. Гроші збирали через соціальні мережі. Вона пройшла тривалий курс реабілітації у 9 місяців, отримала 3 групу інвалідності, продовжує лікуватись і по сьогоднішні день. Вважає, що обвинувачена не зробила для себе належних висновків після дорожньо-транспортної пригоди, не розкаялася у вчиненому, тому заслуговує на суворе покарання, у зв`язку із чим, просила призначити обвинуваченій покарання у виді реального позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки.
Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила провести розгляд справи у її відсутність, зазначила, що жодних претензій до ОСОБА_6 не має, оскільки завдана матеріальна та моральна шкода їй відшкодована, просила призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження допитом обвинуваченої та потерпілої, відомостями, які характеризують особу обвинуваченої та стосуються речових доказів та понесених у справі процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 , дослідивши визначений судом обсяг доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена і її дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З довідки КНП Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР, вих. №964 від 08.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Згідно довідки КНП Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка від 04.03.2020 року, ОСОБА_6 на лікуванні у даному закладі не перебувала, за медичною психіатричною допомогою не зверталася.
Відповідно до довідки Тульчинської центральної районної лікарні, наданої на запит слідчого №3465/224-2021 від 08.04.2021р., ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра в даному закладі не перебуває.
З довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради, вбачається, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно. Із сусідами перебуває у дружніх стосунках, скарг на неї та її адресу від сусідів до Тульчинської міської ради не надходило.
Відповідно до характеристики директора Тульчинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ОСОБА_19 , ОСОБА_6 з липня 2020 року і по даний час працює в Тульчинській ЗШ І-ІІІ ст. №1 вихователем групи продовженого дня. За час роботи в Тульчинській ЗШ І-ІІІ ст. №1 зарекомендувала себе як компетентний працівник, який сумлінно ставиться до виконання своїх посадових обов`язків, старанно та відповідально підходить до виконання поставлених перед нею завдань.
Аналогічною за змістом є довідка, видана на ім`я ОСОБА_6 . Тульчинським міським головою ОСОБА_20 .
З вимоги про судимість від 12.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 , раніше не судима.
Згідно посвідчення Серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 . Вінницькою обласною державною адміністрацією, остання є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.
Таким чином, ОСОБА_6 раніше не судима, вчинила тяжкий необережний злочин, вину у вчиненому визнала, у скоєному щиро розкаялася, повністю відшкодувала шкоду потерпілій ОСОБА_21 , частково відшкодувала шкоду потерпілій ОСОБА_8 , позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає визнання вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 судом не встановлено.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 заперечувала наявність щирого каяття з боку обвинуваченої ОСОБА_6 .
Разом з тим, заслухавши обвинувачену та потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що зазначена вище обставина мала місце, у зв`язку із чим, дійшов висновку про можливість визнання її обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої. При цьому, суд виходив з наступного.
Як свідчить стала та послідовна практика Верховного Суду, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
У постанові Верховного Суду від 18.09.2019 р. у справі № 166/1065/18 суд зазначив, що розкаяння передбачає, крім визнання факту скоєння злочину, ще й дійсне визнання власної провини, щирий жаль та осуд своєї поведінки.
Крім того, зміст постанови Верховного Суду від 12.11.2020 р. у справі №363/975/18 містить правовий висновок, згідно якого щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.
Так, у відповідності до змісту постанови Верховного Суду від 22.03.2018 р. у справі №759/7784/15-к розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. У протилежному випадку щире каяття у вчиненому злочину носить лише формальний характер.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні визнала, дала суду правдиві показання щодо обставин, які були поставлені їй у провину згідно обвинувального акту, у вчиненому щиро розкаялася, просила вибачення у потерпілої ОСОБА_8 , надала суду докази (фіскальні, товарні чеки, накладні, рахунки-квитанції, тощо) які свідчать про часткове відшкодування шкоди, яка була завдана потерпілій ОСОБА_17 . До матеріалів кримінального провадження долучено заяву потерпілої ОСОБА_11 , у якій остання зазначає про те, що не має претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 у зв`язку із відшкодуванням їй матеріальної та моральної шкоди.
За наведених обставин, суд вважає, що щире каяття Ясинецької не носило формального характеру і обвинувачена відчувала щирий жаль щодо наслідків вчиненого нею кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, вину у вчиненні злочину визнала, щиро розкаялася, повністю відшкодувала завдану шкоду потерпілій ОСОБА_11 та частково відшкодувала шкоду потерпілій ОСОБА_8 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, визначене в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, від якого обвинувачену слід звільнити на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Разом з тим, враховуючи наслідки вчиненого кримінального правопорушення, внаслідок якого одна із потерпілих стала інвалідом 3-ї групи, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України та позбавити обвинувачену ОСОБА_6 права керування транспортними засобами строком на два роки.
Арешт, накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 27.02.2020 року, на автомобіль «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 (номер шасі, кузова, рами: НОМЕР_3 та на свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_4 , слід скасувати на підставі ч.4 ст. 174 КПК України.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 5 957 грн (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 33копійки необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 не обирався.
Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав до суду цивільний позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» матеріальної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 229 257 гривень 83 копійки, який у своїй заяві від 18.10.2021 року просив залишити без розгляду.
З цих підстав, суд дійшов висновку про залишення зазначеного цивільного позову без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України та ст.ст. 65, 286 ч. 2 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави 5 957(п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім ) гривень 33 копійки за проведення експертиз.
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» матеріальної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 229 257 гривень 83 копійки залишити без розгляду.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 не застосовувати.
Арешт, накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 27.02.2020 року, на автомобіль «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 (номер шасі, кузова, рами: НОМЕР_3 та на свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_4 - скасувати.
Речові докази по справі: автомобіль «Toyota Yaris», державний номерний знак НОМЕР_1 (номер шасі, кузова, рами: НОМЕР_3 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_4 повернути власниці: ОСОБА_6 ; лазерний диск DVD-RW із серійним номером НОМЕР_5 із записами телефонних розмов зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1