Єдиний унікальний номер 722/766/22
Номер провадження 1-в/722/102/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника СВК-67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Обґрунтовуючи подане клопотання вказував, що являється людиною пенсійного віку, на час звернення до суду з клопотанням відбув 2/3 строку покарання. Просив взяти до уваги, що за час відбування покарання у виді позбавлення волі зауважень з боку представників колонії до нього не було, оскільки він зажди дотримувався внутрішнього режиму.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та із зазначених у ньому підстав просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували, оскільки вважають, що засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.
Заступник голови спостережної комісії Дністровської райдержадміністрації ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та частково матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.
Пунктом 2 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гаврилівка Барвінківського району Харківської області, проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-16.04.2019 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт;
-06.12.2019 року Першотравневим районним судом Донецької області за ст. 190, ч.2, 71, 72 КК України до 1 року 2 днів позбавлення волі;
-18.08.2020 року Першотравневим районним судом Донецької області за ст.357 ч.1, 185 ч.2, 389 ч.2, 70 ч.1, 40 ч.4, 75 ч.5 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
-22.10.2020 року Володарським районним судом Донецької області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Відбуває покарання за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 02.12.2021 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 22.10.2020 року.
За час перебування в установі «Торецька виправна колонія №2» режим відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 10.04.2022 року відбуває міру покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)».
По прибуттю до установи та на даний час до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався. З приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. Являється особою пенсійного віку.
За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався.
По відношенню до персоналу установи вимушено вживчивий, їхні вимоги намагається виконувати. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує, однак потребує періодичного контролю за якістю виконання даних робіт. Намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише під контролем, реагує на них посередньо, не завжди робить для себе належних висновків.
Відповідно до статей 110 та 112 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально-корисні зв`язки на волі підтримує. Взаємовідносини із рідними добрі.
Матеріальних збитків завданих злочином не має. Згідно з вироком суду свою вину у скоєному злочині визнав.
Як вже зазначалося судом, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.
Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.
Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.
Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.
Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.
Згідно Витягу з протоколу №30 від 26.10.2021 року, засідання комісії Державної установи «Торецька виправна колонія (№2)», протоколу №10 від 12.05.2022 року засідання комісії ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст.ст.82,81 КК України як особі, яка не довела що стає, стала на шлях виправлення та не довела своє виправлення, відповідно.
Суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, ОСОБА_5 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.
Суд вважає доводи засудженого щодо можливості його умовно-дострокового звільнення необґрунтованими, оскільки його поведінка та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить відсутність будь-яких заохочень, небажання брати участь у програмах диференційованого виховного впливу, посереднє реагування на заходи виховного впливу, а також виконання ним робіт з благоустрою під контролем. При цьому, стан його здоров`я не перешкоджав сумлінному виконанню робіт з благоустрою, а досягнення ним пенсійного віку, на що вказує засуджений не є обставиною, на підставі якої відповідно до положень ст. 81 КК України суд може робити висновки про його виправлення. Крім того, судом не встановлено будь-якого процесу позитивних змін у його особистості, починаючи з часу початку відбування покарання у виді позбавлення волі і по даний час.
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст.81 КК України, ст.ст.6, 102, 107, 118 КВК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1