Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/3112/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 ,з секретарем ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №000060 від 03.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_8 30.11.2020 року близько 08.00 год., перебуваючи неподалік обласного міжрайонного діагностичного центру м.Коростень (м.Коростень, вул.Київська, 21-б), на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту, перебуваючи за спиною неповнолітнього ОСОБА_4 , наніс потерпілому один удар правою рукою в область правого вуха та заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді розриву барабанної перетинки в нижніх квадрантах слухового проходу правого вуха.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.125 ч.2 КК України.

Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями потерпілого, свідків, висновками експертизи, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав, заперечив факт нанесення потерпілому ударів та спричинення тілесних ушкоджень. Дав показання про те, що зранку йшов з батьком на роботу, побачили двох хлопців, яких раніше не знав, а лише бачив фото одного з них Камінського Єгора, від якого на його телефон надходили СМС-повідомлення з образами. Він хотів переговорити з цього приводу з ОСОБА_9 , хоча батько заперечував, сказав, що буде говорити він. Батько підійшов. Він побачив замах, щоб батька вдарити, почув крик, з батька збили кепку. Інша особа (потерпілий) почала заходити ззаду. Він підійшов до батька, запитав, що вони роблять та став перед ними. Підбіг третій та почав висловлювати образи, погрози. Вони пішли, в спину їм ще кричали. Тілесних ушкоджень батькові нанесено не було. Він тілесних ушкоджень не спричиняв, лише став між батьком на ними, потерпілого не чіпав, тілесних ушкоджень у нього не бачив, фізичного контакту з ним не було, лише розмовляв. Бійки не було, третій хлопець підбіг з наміром битись. На місці події були чоловік на велосипеді та дві жінки. Від хлопців зі шкоди чув, що у потерпілого були проблеми з вухом ще до події. Просив його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_4 дав показання про те, що 30.11.2020 по дорозі до школи його та Камінського Єгора наздогнали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_10 відвів ОСОБА_9 , а його утримував ОСОБА_12 . Він побачив, як ОСОБА_9 тягають та побіг туди. Ззаду до нього підбіг ОСОБА_12 , вдарив кулаком по голові ззаду. Йому було нанесено 2-3 удари ззаду по голові, ближче до вуха. Жінки, які проходили поруч, стали кричати, що викличуть поліцію. Вони пішли в школу. В школі відчув, що зник слух на праве вухо, слух зник через 10-15 хвилин, кровотечі не було, Звернувся до медсестри, яка закапала йому вухо, повідомив їй, що слух пропав після удару. Єгор зі школи зателефонував батькам, а він своїм. Потім поїхали до поліції, де їм видали направлення до експерта, він писав заяву, в той же день звернувся до лікаря-лора. 03.03.20 був у лікарні, що цього випадку травм вуха не було. Лікувався в лікарні м.Житомира, повністю слух не відновився.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 показала, що 30.11.20 р. син зранку пішов до школи. Їй зателефонувала мати ОСОБА_13 , коли вона вийшла, то побачила, що у ОСОБА_9 садно на губі, він розповів, що до нього підійшло двоє дорослих, їх вдарили, що в ОСОБА_14 щось сталось з вухом. Вона забрала сина та разом поїхали до поліції. До поліції під`їхали і ОСОБА_15 . ОСОБА_12 говорив, що сина не чіпав. Вони написали заяву, отримали направлення на експертизу, звернулись до лікаря, який виявив розрив барабанної перетинки, назначив лікування. В подальшому виникло запалення, лікування тривало 2 місяці, однак спостерігається зниження слуху. Син розповів, що батько ОСОБА_15 відвів ОСОБА_9 , взяв його зо обличчя та намагався збити з ніг. Він хотів підійти до них, однак ОСОБА_12 перегородив його дорогу. Коли хотів розборонити, то відчув удар по голові. Син звернувся до медсестри, бо на вухо не чув. ОСОБА_12 же побиття сина заперечував. 30.11.20 написали заяву в поліцію. На експертизу поїхали наступного дня. Експерт дав направлення до лора, заключення якого завезли експертові. В березні також писали заяву, бо перша кудись зникла. Заяву писала вона, бо син був в Житомирі на лікуванні приблизно 10 днів. Син говорив, що ударів було 2-3.

Свідок ОСОБА_16 дав показання, що 30.11.20 близько 08.00 год. з сином ОСОБА_12 знаходились біля пошти. Ішли двоє хлопців і син сказав, що один з них веде діалог з ним та його дружиною в соцмережі. Тоді він підійшов до ОСОБА_9 . Він розвернувся і збоку опинився ОСОБА_17 . Єгор збив з голови кепку. Тоді підійшов син і той переключився на нього, хотів битись. Вони намагались його заспокоїти, однак він погрожував. Жінки сказали, що викличуть поліцію. Хлопців він не знав, ОСОБА_9 не чіпав, ОСОБА_14 не втручався, син хлопців не бив. Потім підбіг ще хлопець. Єгор стояв обличчям до нього, ОСОБА_12 та ОСОБА_17 справа збоку. Чоловіка в окулярах не була. Молодша дочка йому повідомила, що у ОСОБА_17 весною-літом була травма вуха.

Свідок ОСОБА_18 свідчив про те, що в соціальних мережах йому надходили погрози щодо його коментарів. 30.11.2020 разом з ОСОБА_19 він йшов до школи. Ззаду до нього підійшов ОСОБА_20 та вхопив за плече. Він намагався вирватись, тоді ОСОБА_10 схопив його за обличчя та вдарив по нозі. ОСОБА_14 хотів допомогти йому, однак його вдарив ОСОБА_12 . Прохожі жінки почали кричати. В нього з рота йшла кров, в ОСОБА_14 боліло вухо. Їх забрали батьки, поїхали в поліцію, де написали заяву. ОСОБА_20 говорив батькові, що не знав, що він його син. Він бачив нанесений ОСОБА_14 удар збоку рукою в праве вухо, який наніс ОСОБА_21 , бо від ОСОБА_14 стояв за 1-1,5 м.. Обвинувачений стояв за спиною та вдарив по вуху. ОСОБА_14 відійшов та взявся за вухо. Він бачив один удар. Після удару ОСОБА_14 говорив, що вухо болить, свистить, погано чує. Це бачив і ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_23 дав показання про те, що, коли йшов до школи, то побачив ОСОБА_13 та ОСОБА_24 , біля яких стояли ОСОБА_15 . Бачив, як ОСОБА_10 вхопив ОСОБА_9 за щелепу, а ОСОБА_25 наніс удар ззаду по правому вуху. ОСОБА_14 відійшов. Він почав бігти до них, перехожі почали кричати. Інших ударів не бачив. Разом пішли до школи. Хлопці пішли після першого уроку. ОСОБА_14 скаржився, що боліла голова.

Свідок ОСОБА_26 показала, що 30.11.20 року йшла на роботу, почула крики та побачила трьох школярів та двох чоловіків. Там були інші жінки, які кричали, що викличуть поліції. Хлопець підняв з землі побиті окуляри, сказав, що йому порвали рот. Чоловіки йому погрожували. Потім оминули її на сіли в автомобіль.

Свідок ОСОБА_27 свідчила про те, що 30.11.20 йшла на роботу. На вул.Київська стояла група чоловіків 4-5 осіб. Коли проходила повз, то почула сварку, розвернулась та зробила їм зауваження. Вони голосно кричали, махали руками, активно рухались. Щоб хтось вдарив, не бачила. Ще хтось зробив зауваження і вони розійшлись. Підійшов чоловік та став пояснювати, через що виник конфлікт, говорив, що якусь жінку образили. Попереду неї йшли юнаки, один з яких сказав, що йому якийсь 40-річний чоловік попав у рот.

Свідок ОСОБА_28 показав, що 30.11.20 йшов від АДРЕСА_2 до пошти. Став свідком сварки чотирьох осіб двох дорослих та двох дітей. В нього склалось враження, що батько тягнув сина до школи. Чоловік тягнув, потім заламував. Підійшов другий хлопчик і його вдарив інший чоловік (вказав на обвинуваченого) правою рукою у вухо. Він стояв позаду. Це було метрів за 30 від нього. Жінки, що проходили, почали кричати. Діти пішли в один бік, дорослі в інший. Чоловіки сіли в автомобіль та поїхали. Він не знав, що один з хлопців син ОСОБА_29 . Під час розслідування з ним проводили слідчий експеримент.

Свідок ОСОБА_30 дала показання про те, що близько 08.00 год. йшла в діагностичний центр. Біля гаражів побачила чоловіків, серед яких впізнала ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . Також була група хлопців, один щось кричав. Вони переміщались від середини паркану до кінця, бійки не було, була емоційна розмова. Вона пішла далі. Назустріч біг ще один хлопчик. За парканом йшов чоловік з велосипедом, ще зупинилось двоє жінок.

Свідок ОСОБА_33 свідчила про те, що свідком події не була, довідалась про неї від батьків. Після першого уроку відпустила ОСОБА_14 . Дітей бачила перед початком уроку, тілесних ушкоджень не бачила, про проблеми зі здоров`ям відомо не було.

Отже, показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 підтверджують, що 30.11.2020 року близько 08.00 год. обвинувачений наніс удар правою рукою потерпілому в область правого вуха, намагаючись перешкодити йому прийти на допомогу свідкові ОСОБА_18 .. Всі вказані свідки зазначили про те, що особисто бачили нанесення ОСОБА_8 удару рукою ОСОБА_4 в область правого вуха.

Інші ж допитані свідки, а саме: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , такий факт хоча і не підтверджують, однак їх показання його і не спростовують, оскільки в своїх показаннях вони зазначають про те, що конфлікт спостерігали з того моменту, коли до безпосередніх учасників події приєднався свідок ОСОБА_23 .. Так вказані свідки зазначають про те, що на місці події знаходились троє учнів, а свідок ОСОБА_23 опинився на безпосередньому місці події вже після нанесення удару ОСОБА_4 ..

До показань свідка ОСОБА_16 суд ставиться критично, оскільки він був безпосереднім ініціатором та учасником конфлікту, тому намагається виправдати як свої, так і ОСОБА_8 дії.

Письмовими доказами вини обвинуваченого є протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.03.2021 р. законного представника ОСОБА_5 про спричинення обвинуваченим 30.11.2020 р. о 08.00 год. тілесних ушкоджень її синові ОСОБА_4 ..

Стороною захисту заявлено про те, що заявник не є уповноваженою особою на подання заяви в справах приватного обвинувачення, однак враховуючи, що заявник є законним представником неповнолітнього потерпілого, який відповідно до положень ст.44,59 КПК України наділений правами особи, законним представником якої є, подання нею заяви про кримінальне правопорушення, вчинене відносно неповнолітньої дитини є правомірним. І подання такої заяви в справі приватного обвинувачення не є виключенням, оскільки потерпілим в такій справі може бути особа, яка за віком або станом здоров`я взагалі позбавлена можливості самостійно звернутись з будь-якою заявою (малолітня дитина недієздатна особа). Сам ОСОБА_4 в подальшому подав заяву про визнання його потерпілим.

За таких обставин, заява сторони захисту про недопустимість всіх отриманих під час проведення дізнання доказів, оскільки заява в справі приватного обвинувачення не була подана безпосередньо потерпілим, є неспроможною.

Крім цього, суд визнає достовірним твердження законного представника ОСОБА_5 про те, що заява про вчинення правопорушення подавалась безпосередньо в день події, а заява, прийнята 02.03.2021 р. була повторною, оскільки в акті судово-медичного дослідження (обстеження) №362 від 04.12.2020 міститься посилання на те, що обстеження ОСОБА_4 було розпочато 01.12.2020 на підставі відношення дізнавача СД Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 від 30.11.2020 по ЄО №14085. Протокол прийняття ж заяви від 02.03.2021 р. зареєстровано в ЄО за №2765.

Згідно вищевказаного Акту СМО №362 саме судовим експертом, якому потерпілий ОСОБА_4 поскаржився на погіршення слуху на праве вухо, його було направлено на консультацію до ЛОР-лікаря та 02.12.2020 року отримано його консультативний висновок, згідно якого у потерпілого було виявлено травматичне ушкодження цілісності барабанної перетинки слухового проходу правого вуха.

Враховуючи, що судово-медичний експерт вправі направляти освідувану особу на консультації до лікарів-спеціалістів та отримувати їх консультативні висновки, то порушення процедури отримання медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_4 , що згідно зробленої стороною захисту заяви призвело до недопустимості як доказу висновку судово-медичної експертизи №83 від 13.04.2021, в основу якого було покладено саме вищевказаний Акт №362, не відбулось.

Згідно Висновку експерта №83 від 13.04.2021 у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді розриву барабанної перетинки в нижніх квадрантах на межі передньо-нижнього квадранта та задньо-нижнього квадранта слухового проходу правого вуха, яке могло виникнути від ударів кулаками рук, долонею. Інші медичні документи, крім тих, які були предметом експертного дослідження 01-04.12.2020 року, під час проведення вказаної експертизи в період 29.03-13.04.2021 р. експертові не надавались.

Протоколами проведення слідчих експериментів від 28.04.2021 р. за участі потерпілого ОСОБА_4 , від 26.05.2021 р. за участі свідка ОСОБА_28 , від 07.06.2021 року за участі свідка ОСОБА_18 зафіксовано відтворення ними обставин події.

Не зважаючи на те, що вказані свідки під час слідчого експерименту зазначали про нанесення декількох ударів потерпілому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що безпосередньо під час допиту в судовому засіданні вони стверджували, що були очевидцями нанесення одного удару в область правого вуха.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2021 р. свідок ОСОБА_26 впізнала ОСОБА_8 , однак вказаний протокол не містить інформації щодо підстав проведення такого впізнання, отже не містить інформації, що має доказове значення.

Обстановка на місці події зафіксована в протоколі огляд від 01.06.2021 р., проведеного за участі потерпілого.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено .

Як особа ОСОБА_8 молодого працездатного віку, по місцю проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом?якшуючих та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає, що його виправлення можливо без застосування покарання, пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі.

Тому, покарання обирається в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді штрафу, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної на суму 1362,72 грн. та моральної на суму 100000 грн. шкоди, який підлягає задоволенню в частині визначеного розміру матеріальної шкоди, оскільки документально підтверджений наданими чеками на придбання медичних препаратів, а розмір завданої моральної шкоди, з врахуванням характеру правопорушення (кримінальний проступок), глибини фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я потерпілого через отримання легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, позбавлення його на певний час можливості реалізації своїх потреб, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану здоров`я, оцінює її в розмірі 10000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_35 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 1362 (одну тисяча триста шістдесят дві) гривні 72 копійки у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1