Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/625/21
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, Київської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня, тимчасово непрацюючий, в силу ст. 89 КК України не судимий,
встановив :
ОСОБА_4 , 23 квітня 2021 близько 22 години перебуваючи з ОСОБА_5 поблизу магазину «Світанок», що по вул. Клубна, 28, в с. Голубівка, Бердичівського району (Ружинська ОТГ), Житомирської області, де випадково зустрілись.
В цей же час, день та місці в ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, на ґрунті тривалих неприязних відносин, виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ліву щоку, від даного удару ОСОБА_5 відійшов на декілька кроків на зад
та ОСОБА_6 знову наніс один удар кулаком правої руки в ліву брову, від даного удару ОСОБА_5 впав навколішки та в подальшому ОСОБА_4 наніс один удари лівою ногою в верхню губу та один удар лівою ногою в праве око, внаслідок даних ударів ОСОБА_5 не втримавши рівновагу вдарився правою ключицею об дерев`яну лавку яка знаходилась праворуч від нього, отримавши тілесні ушкодження у вигляді подряпини на лівій щоці, садна над лівою бровою, садна на верхній губі, крововиливу на нижній повіці правого ока та садна в ділянці правої ключиці, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи реалізовувати свій умисел ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар лівою ногою в область перенісся, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, крововиливу в ділянці перенісся, що у сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся. Підтвердив, що 23.04.2021 року близько 22 год. вечора він та ОСОБА_5 перебували в с.Голубівка поблизу магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Під час спілкування в них виникла словесна перепалка на грунті раніше виниклих неприязних відносин. Під час сварки він наніс декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 .. Після того як останній впав наніс декілька ударів ногою в область голови та носа.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву в яких просить розгляд справи проводити у його відсутність.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позицій немає.
При цьому згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд вважає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, в силу ст. 89 КК України не судимий, хоча офіційно не працює, але має тимчасові підробітки, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, тяжких наслідків в результаті протиправних дій обвинуваченого не настало.
З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що найбільш доцільним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання, з числа альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлений.
Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 не обиралася. Судових витрат по справі немає.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (Шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (Одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.
В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоціль не обирати відносно нього міру запобіжного заходу.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .