08.08.2022
Справа № 331/2072/22
Провадження № 1-кп/331/359/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» серпня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000496 від 22.05.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи Пологівського району Запорізької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 31.01.2004 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
- 10.12.2004 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.03.2007 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 05 місяців 25 днів;
- 30.09.2008 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.03.2012 року за відбуттям строку покарання;
- 09.12.2013 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 12.02.2014 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
- 23.04.2014 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;
- 29.01.2015 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 23.11.2017 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 06 місяців 16 днів;
- 08.05.2018 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 23.10.2018 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 10.05.2022 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 10 місяців 25 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, в умовах воєнного стану, веденого на території України згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, 22 травня 2022 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, знаходячись навпроти будинку № 23 по вул. Троїцькій в м. Запоріжжя, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , та із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за допомогою власної фізичної сили, штовхнув руками останнього, внаслідок чого ОСОБА_4 впав на землю, після чого відкрито, шляхом ривку, вирвав з його рук, належний потерпілому мобільний телефон «Huawei» у корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_1 , вартість якого становить 1300 гривень. Після цього ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину разом із викраденим майном, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1300 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав та пояснив суду, що 22 травня 2022 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 23 по вул. Троїцькій в м. Запоріжжя, він звернув увагу на раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_4 , який в цей час вигулював свого собаку, при цьому, розмовляючи по телефону. Він підійшов до ОСОБА_4 та попросив останнього надати йому свій мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок, на що останній відмовив. Після цього, він штовхнув руками потерпілого, від чого той впав на землю, відібрав його мобільний телефон та втік з місця вчинення злочину. Через деякий час він був зупинений працівниками поліції з викраденим телефоном.

Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, приніс потерпілому вибачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням висновку експерта стосовно вартості викраденого майна, документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 22 травня 2022 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, він вигулював свого собаку в районі будинку АДРЕСА_3 та розмовляв по телефону. В цей час до нього підійшов раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_5 з проханням надати йому телефон для здійснення дзвінка, на що він відповів відмовою. Після цього обвинувачений штовхнув його руками, від чого він впав на землю, вихватив з його руки мобільний телефон та втік. Він намагався наздогнати обвинуваченого, проте йому цього не вдалось. Він здійснив виклик на оператор 102 та повідомив про обставини скоєного відносно нього злочину. В ході досудового розслідування він отримав під працівників поліції мобільний телефон, яким заволодів обвинувачений, у зв`язку з чим претензій матеріального або морального характеру до останнього не має.
Висновком експерта № СЕ-19/108-22/5493-ТВ від 24.06.2022 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «Huawei Y6 Pro (TIT-U02)» у корпусі чорного кольору, який було придбано новим в червні 2020 року, на момент вчинення кримінального правопорушення складає 1300 гривень (а.п. 58-61).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 має судимість за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, яка у встановленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив тяжкий злочин в період невідбутої частини покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 23.10.2018 року, неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтованого на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які носять корисливий характер, враховуючи систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити йому покаранняв межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При цьому підстав, для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.
Разом з тим, посилання сторони захисту на те, що внаслідок дій обвинуваченого не настало тяжких наслідків, оскільки завдані збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого майна, суд вважає непереконливими з тих підстав, що завдана шкода була відшкодована не завдяки діям обвинуваченого, а через те, що останній був затриманий працівниками поліції з викраденим майном, внаслідок чого це майно і було повернуто його власнику.

При цьому, враховуючи той факт, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим в період невідбутої частини покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2018 року, суд призначає остаточне покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2018 року і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 22 травня 2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2022 року на мобільний телефон «Huawei» у корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та чоловічу сумку чорного кольору, які були вилучені 22.05.2022 року під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину за адресою: АДРЕСА_4 (а.п. 46-47).

Речові докази:
- мобільний телефон «Huawei» у корпусі чорного кольору з сім-картою, який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 залишити у ОСОБА_4 за належністю (а.п. 52-54);

- сумку чоловічу з ременем через плече чорного кольору на блискавці з речами ОСОБА_5 , яка передана на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_5 за належністю (а.п. 52-53, 55).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1