Справа № 953/3526/22
н/п 1-кс/953/2157/22
"14" червня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
Під час досудового розслідування встановлено, що 10.06.2022 приблизно о
19.20 на під`їзній дорозі біля буд. №1-в майдану Вознесенському м. Люботин Харківського району Харківської області стався наїзд автомобілем «TOYOTA AURIS», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
10.06.2022 слідчим ОСОБА_6 проведений огляд транспортного засобу, а саме автомобіля «TOYOTA AURIS», р.н. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено: 1)об`єкт схожий на волосся з днища посередині біля лівого боку; 2) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з лівого порогу під та між лівими передньої та задньої дверцятами; 3) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з лівого порогу днища під лівою передньою (водійською) дверима; 4) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з днища по середині біля лівого боку.
Власником автомобіля «TOYOTA AURIS», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вилучені в ході обшуку предмети мають по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідають критеріям ст.98 КПК України, що є підставою для накладенні арешту на вказане вилучене майно.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна .
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2022 приблизно о 19.20 на під`їзній дорозі біля буд. №1-в майдану Вознесенському м. Люботин Харківського району Харківської області стався наїзд автомобілем «TOYOTA AURIS», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
10.06.2022 слідчим проведений огляд транспортного засобу, а саме автомобіля «TOYOTA AURIS», р.н. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено: 1) об`єкт схожий на волосся з днища посередині біля лівого боку; 2) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з лівого порогу під та між лівими передньої та задньої дверцятами; 3) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з лівого порогу днища під лівою передньою (водійською) дверима; 4) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з днища по середині біля лівого боку.
Власником автомобіля «TOYOTA AURIS», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені предмети, які зазначені в клопотанні прокурора, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучене з місця ДТП 10.06.2022 майно, а саме вилучені з автомобіля «TOYOTA AURIS», р.н. НОМЕР_1 - 1) об`єкт схожий на волосся з днища посередині біля лівого боку; 2) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з лівого порогу під та між лівими передньої та задньої дверцятами; 3) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з лівого порогу днища під лівою передньою (водійською) дверима; 4) змив речовини бурого кольору та контрольний змив з днища по середині біля лівого боку.
Місце зберігання арештованого майна визначити відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1