Справа 556/1569/22
Номер провадження 1-в/556/281/2022
У Х В А Л А
Іменем України

12.09.2022 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, в режимі відеоконференції, клопотання засудженого, який відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сарни, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , до арешту не працюючого, розлученого, освіта середня, раніше судимого 17.09.2014 року Рівненським міським судом за ст. 186 ч.2 КК України - на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Засуджений 03.04.2019 року Рівненським районним судом Рівненської області за ст. 185 ч.2, ст. 71 ч.1 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 17.09.2014 року.

01.03.2021 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з врахуванням змін внесених ЗУ «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, який набрав чинності 24.12.2015 року, зараховано засудженому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.04.2019 року по 03.05.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В С Т А НО В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. В обґрунтування заяви вказував, що відносно нього настав передбачений законом строк для застосування пільги, згідно ст.81 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати відносно нього положення ст.81 КК України та умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі, як такого, що довів своє виправлення, має позитивні плани на майбутнє.

В судовому засіданні представник адміністрації колонії заперечив щодо задоволення клопотання, пояснив, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, посередньо характеризується, а тому умовно-дострокове звільнення останнього є передчасним.

У судовому засіданні прокурор заперечив відносно задоволення клопотання засудженого. ОСОБА_5 посередньо характеризується, допустив сім порушень вимог режиму відбування покарання, має одне заохочення, перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до злісної непокори вимогам адміністрації, та до дій, що дезорганізують роботу колонії, не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази, в тому числі особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ст. 185 ч.2, ст. 71 ч.1 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 17.09.2014 року.

Вирок набрав законної сили: 03.05.2019 року.

Початок строку відбування кримінального покарання 03.04.2019 року.

Кінець строку відбування кримінального покарання 03.04.2023 року.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 03.04.2019 року. Вину в скоєному злочині визнає. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою.

Під час тримання в державній установі «Цуманська виправна колонія (№84)» допустив чотири порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заходи заохочення не застосовувались.

З 26.11.2020 року ОСОБА_5 відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Полицька виправна колонія (№76)».

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що відбуваючи покарання в Державній установі «Полицька виправна колонія (№ 76)», ОСОБА_5 характеризується посередньо. Намагається дотримуватись порядку та умов відбування покарання та розпорядку дня установи. Раніше допустив три порушення встановленого порядку відбування кримінального покарання, останнє 23.12.2021 р., за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Один раз заохочувався наказом начальника установи 11.07.2022 р.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законодавством вимоги.

Засуджений працевлаштований на виробництві установи на столярній дільниці. До роботи відноситься добре, дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

Виконавчих листів в установі на виконанні не має.

Підвищує свій загальноосвітній рівень, читає художню літературу.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Професія». У 2021 році закінчив Полицький навчальний центр (№76) та здобув професію електрозварник ручного зварювання.

Підтримує соціально корисні зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних переговорів, отримує від них посилки та передачі, користується побаченнями.

За рисами характеру: спокійний; у ставленні до засуджених: не конфліктний; у ставленні до себе: самокритичний; за вольовими якостями: цілеспрямований.

Не виконує роботи із благоустрою установи.

Перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до злісної непокори вимогам адміністрації, та до дій, що дезорганізують роботу колонії.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:

-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

-участь у суспільно-корисній праці;

-участь у виховних заходах;

-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Як зазначено в п.п.2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обовязків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так, засуджений має сім порушень вимог режиму відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом поряду, має одне заохочення, але дана обставина не може суттєво впливати на висновок суду про доведеність засудженим свого виправлення. посередньо характеризується за весь період відбування покарання.

Разом з цим, оцінюючи в сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Засуджений ОСОБА_5 поміщався до ДІЗО, відбуваючи покарання поводив себе зухвало у відносинах з персоналом установи та допускав випадки не виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи; перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до злісної непокори вимогам адміністрації, та до дій, що дезорганізують роботу колонії, не виконує роботи із благоустрою установи.

Враховуючи дані обставини та наявні формальні підстави для звільнення за ст.81 КК України, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, хоча засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, однак не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення.

Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не сприятиме виховному і запобіжному впливу на засудженого, оскільки він своє виправлення не довів та не має глибокого критичного усвідомлення своєї вини у скоєному злочині, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 392,538, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання з місць позбавлення волі відмовити, за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 7 діб через районний суд з моменту проголошення, а засудженим - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1