УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2022 Справа №607/4570/21

Провадження №1-кп/607/267/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, кримінальне провадження №0000089 від 01 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000089 від 01 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 19 вересня 2022 року.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора вказавши, що подане клопотання згідно ч. 2 ст. 331 КПК України розглядається в порядку глави 18 цього Кодексу. Так, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою подане з порушенням визначеного КПК України строку, тому воно не підлягає розгляду. Наявність відносно ОСОБА_4 обвинувальних актів, відповідно до ст. 62 Конституції України, не свідчать про доведеність його вини у вчиненні злочинів. Ризики, наведені прокурором не підтверджені жодними доказами, як і не підтверджено, що вони на даний час не зменшилися. За таких обставин, просить застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, додатково вказавши, що ст. 331 КПК України не регламентує продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Наведені в клопотанні прокурором ризики, є необґрунтованими, тому вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2022 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 19 вересня 2022 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює та враховує:

- тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінується обвинуваченому та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим;
- наявність у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області чотирьох обвинувальних актів щодо ОСОБА_4 , багатоепізодність обвинувачення;
- дані про особу обвинуваченого: його вік, відсутність у нього законного джерела доходу, місця реєстрації, міцних соціальних зв`язків; репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, і знову, він обвинувачується у вчиненні ряду багатоепізодних злочинів;
- в межах даного кримінального провадження обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання, оголошувався в розшук, оскільки місце перебування його було встановити не можливо.
Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілої), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченої на свободу.

Доводи захисника про порушення прокурором строку, визначеного КПК України, при подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає необґрунтованими, оскільки клопотання подано у відповідності до ч. 1 ст. 199 КПК України, якою визначено подання такого не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Враховуючи, що строк дії попередньої ухвали закінчується 19 вересня 2022 року, а клопотання прокурором подано 14 вересня 2022 року, суд не вбачає порушення строку звернення прокурором із відповідним клопотанням.
Також, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що ст. 331 КПК України регламентує лише зміну, скасування або обрання запобіжного заходу, однак не містить положень про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не бере до уваги, оскільки такі спростовуються положенням ч. 2 ст. 331 КПК України, згідно якого вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів до 12 листопада 2022 року.

Враховуючи зазначене клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 177, 178, 181, 183, 194, 199, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12 листопада 2022 року до 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1