У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000198 від 18.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України про дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000198 від 18.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України про дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією 15.02.2015 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де подальшу службу проходив у військовій частині ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Отже, з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.
Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
У клопотанні вказано на те, що Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 16.04.2015 до місця служби без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.
Як зазначає прокурор, 19.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук. Органи досудового розслідування неодноразово надсилали за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 листи з повідомленнями щодо необхідності його прибуття до Закарпатської спеціалізованої прокуратури, а також повідомлення про підозру, повістку про виклик та інші документи, але останній ігнорує ці повідомлення й переховується від органів досудового розслідування.
Прокурор вказує на те, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Голешів, Жидачівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одружений, на військовій службі за контрактом з 2015 року, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) підсобний робітник, солдат.
Як на необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вказує що така обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином; продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
У клопотанні вказано , що на даний час, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, оскільки останній усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі.
Прокурор зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може й надалі не прибувати на виклики органів досудового розслідування та прокуратури без поважних причин або не повідомляти про причини свого неприбуття, тим самим затягуючи хід досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється.
Більше того, підозрюваний ОСОБА_4 й по теперішній час продовжує вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у якому підозрюється, так як останній ще з 16.04.2015, не прибув на військову службу до місця несення військової служби без поважних причин, та відсутній на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи своє життя із проходження військової служби.

При цьому прокурор зазначає, що до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на його довготривале ухилення від явки до органу досудового розслідування, продовження вчинення по теперішній час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального провадження, зокрема належну його процесуальну поведінку.

Як вказано у клопотанні, беручи до уваги те, що, підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування, продовжує вчинення кримінального правопорушення, належним чином повідомлений про підозру у вчинення кримінального правопорушення, та те, що у матеріалах наявні достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не прибуде до суду за судовим викликом, до нього необхідно застосувати затримання з метою приводу для обрання йому вказаного запобіжного заходу.

У зв`язку із вищенаведеним, керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, ч. 2 ст. 187, 188-189 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Голешів, Жидачівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одружений, на військовій службі за контрактом з 2015 року, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) підсобний робітник, солдат, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив задоволити, з підстав що в ньому наведені, та на підставі наданих ним доказів.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи. Статтею 132 КПК України передбачені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно з п.1 ч. 2 ст. 188 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Підстави затримання особи з метою приводу врегульовано ст.ст. 187- 189 КПК України.

Так, згідно зі ст. 187 КПК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу. У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Крім того, згідно ч.3 ст.188 КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

З матеріалів клопотання встановлено, що шостий слідчим відділом ( з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000198 від 18.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Звертаючись із вказаним клопотанням до слідчого судді прокурор зазначає, що 19.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Голешів, Жидачівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одружений, на військовій службі за контрактом з 2015 року, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) підсобний робітник, солдат.

Разом із тим, з матеріалів клопотання не надається за можливе встановити, що ОСОБА_4 було відповідно до вимог КПК України повідомлено про підозру.

Слід констатувати, що клопотання містить копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук. Однак відомостей про те чи його отримав підозрюваний, таке не містить.

Згідно наявної в матеріалах клопотання постанови про зупинення досудового розслідування, досудове розслідування вказаного кримінального провадження зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до листа головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних „Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, що функціонує відповідно до пункту 23 Положення про цю базу даних, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 25.06.2007 № 472, зареєстрованим у Мін`юсті України 05.07.2007 за № 765/14032, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим, громадянином України від 09.06.2021 № 93-20994/0/15-21-Вих ОСОБА_4 14-03-2019 у Шегені «Вїзд» перетнув державний кордон України.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про зміну місця реєстрації, ОСОБА_4 , вибув з адреси АДРЕСА_2 , 07.02.2020 на адресу: АДРЕСА_3 .

З матеріалів клопотання вбачається, що за вказаною адресою, ОСОБА_4 , прокурором надіслано повідомлення про необхідність його явки до прокуратури для надання пояснень від 03.02.2022.

Згідно відомостей наданих прокурором про перевірку поштового відправлення, вбачається, що таке відправлено з м. Ужгород, надійшло на сортувальний центр у м. Львів, 14.02.2022, та було відправлено із сортувального центру. Далі міститься відмітка: «Відправлення не вручено під час доставки: особисто» 15.02.2022, відправлено із сортувального центру. 15.02.2022 «Відправлення не вручено під час доставки: інші причини». 23.02.2022 міститься відмітка про те, що «Відправлення вручено: особисто».

Поряд з цим, вказані відомості не містять переконливих доказів того, що вказаний лист отримано ОСОБА_4 з урахуванням направлення такого до сортувального центру після не вручення під час доставки. Конкретної особи-отримувача відстеження не містить, розпис особи про отримання повістки відсутній в матеріалах клопотання, а повідомлення про вручення рекомендованого листа до матеріалів клоптання не додано.

Крім того, в судовому засіданні прокурором зазначено, що надсилалося повідомлення про необхідність явки ОСОБА_4 , у вказаному листі повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КК України не надсилалось.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України встановлюється порядок здійснення виклику слідчим, прокурором, здійснення судового виклику і приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сімї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, належним підтвердженням вручення повідомлення про підозру або ознайомлення особи з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення про підозру, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення повідомлення про підозру, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом та вручення підозри під розписку дорослому члену сімї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем роботи.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що підтвердження вручення ОСОБА_4 надісланого поштовим відправленням повідомлення про підозру в матеріалах клопотання та провадження не має, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи така не надсилалась.

Таким чином, з огляду на вказане, вважаю, що матеріалами клопотання жодним чином не підтверджено факт отримання ОСОБА_4 , повісток про виклик його до прокуратури, так само як відсутнє підтвердження про вручення йому повідомлення про підозру. А відтак, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено факту того, що підозрюваному відомо про те що наданий час, щодо нього здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 18.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів не надається можливим встановити, що підозрюваний був у встановленому порядку повідомлений про виклик до слідчого для проведення процесуальних дій (підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом) та не з`явився без поважних причин, а також вказують на те, що слідчим, у відповідності до вимог КПК України вживались заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та забезпечення його явки.

Крім цього, ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2022 року, у задоволенні клопотання прокурора у даному кримінальному провадженні, про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , було відмовлено. Зокрема підставою для відмови слідчим суддею було вказано також і на відсутність в матеріалах клопотання підтвердження вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КК України в межах вказаного кримінального провадження.

Як зазначено у ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
З матеріалів клопотання вбачається, що у кримінальному провадженні органом досудового розслідування не здійснено жодних дій, направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного, з часу постановлення ухвали слідчого від 03.02.2022 про відмову в задоволенні клопотання.
Враховуючи що провадження у кримінальному провадженні зупинено, а дозвіл на затримання з метою приводу не є слідчою дією, яка спрямована на встановлення місцезнаходження підозрюваного, в свою чергу матеріали клопотання не містять доказів того , що з моменту оголошення підозрюваного у розшук, з боку органу досудового розслідування вчинялись дії на встановлення місцезнаходження підозрюваного, такому було у встановленому КПК України порядку вручено повідомлення про підозру, у зв`язку із чим, слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст.188, 189, 309, 392, 395, 492 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000198 від 18.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України про дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1