Справа № 216/7237/14-к
провадження 1-кп/216/24/22
ВИРОК
іменем України

27 червня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000655 від 27.07.2014, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який є громадянином України, перебуває у зареєстрованому шлюбі, утриманців не має, є приватним підприємцем, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, -

учасників кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

27 липня 2014 року приблизно о 13.00 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «SUBARU LEGASY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з одним пасажиром ОСОБА_5 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні, рухався по сухому асфальтовому покриттю проїзної частини дороги вул. Пожарьского зі сторони вул. Мерецького в напрямку вул. Піхотинської в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

Керуючі автомобілем, водій ОСОБА_3 рухався в населеному пункті зі значним перевищенням швидкості не менш ніж 90,3 км/год., чим грубо порушив п.п. 12.4 і 12.9 б) Правил дорожнього руху України, згідно яким:

- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.;

- п. 12.9 водієві забороняється… б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7…

В процесі руху водій ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, яка б дозволила йому контролювати рух автомобілю та безпечно керувати ним, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 (б,д) і 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно яким:

"п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху... не повинні створювати небезпеку або перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, заподіювати матеріальні збитки ";

"п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,…. і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі";

… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

"п.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку,… і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним".

Внаслідок невиконання зазначених правил безпеки дорожнього руху України, дотримання яких є достатньою умовою для запобігання події ДТП, водій ОСОБА_3 втратив контроль над рухом автомобіля та допустив його виїзд за межи лівого краю проїзної частини з послідуючим наїздом передньою частиною на дерево, що росло біля лівого узбіччя поблизу будинку № 3 по вул. Пожарського в місті Кривому Розі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки, закритої травми шиї з розривом трахеї та закритої внутрішньочерепної травми з крововиливом під оболонки головного мозку, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Від закритої внутрішньочерепної травми з забоєм головного мозку, крововиливом під оболонки головного мозку, що ускладнилася набряком головного мозку, настала смерть ОСОБА_5 .

Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху та наслідками смертю постраждалої ОСОБА_5 є прямий причинний зв`язок.

Таким чином, ОСОБА_3 , як особа, що керувала транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_5 , тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю й пояснив, що за обставин, викладених у вироку, вчинив кримінальне правопорушення, а саме: 27 липня 2014 року приблизно о 13.00 годині він керував технічно справним автомобілем «SUBARU LEGASY» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Разом із ним на передньому пасажирському сидінні перебувала його знайома ОСОБА_5 . З якою швидкістю він рухався він не пам`ятає, однак на повороті на дорожньому покритті був бугор, після наїзду на який він не впорався із керуванням, що було далі він не пам`ятає, оскільки прийшов до тями у машині швидкої допомоги. Також пояснив, що в рахунок відшкодування шкоди передав потерпілому ОСОБА_6 20 000 доларів США. У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, осудивши свої дії та пообіцявши більше не вчиняти правопорушення.

Вказаними показаннями обвинуваченого повністю підтверджуються обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме щодо місця, часу та послідовності подій, що відбулись, а також вказує на обвинуваченого, як на особу, причетну до вчинення цієї ДТП.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням їм його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також письмовими документами, які характеризують особу обвинуваченого та в частині речових доказів.

Згідно з висновком авто-технічної експертизи в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1500 від 19.08.2014 ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки, закритої травми шиї з розривом трахеї та закритої внутрішньочерепної травми з крововиливом під оболонки головного мозку, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Від закритої внутрішньочерепної травми з забоєм головного мозку, крововиливом під оболонки головного мозку, що ускладнилася набряком головного мозку, настала смерть ОСОБА_5 .

Вказаними доказами повністю підтверджуються обставини і кваліфікація вчиненого злочину, а також він узгоджується із показаннями обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та призначити суворе покарання.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_3 доведена повністю, а дії його відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення ним інкримінованого йому злочинного діяння раніше не судимий, офіційно працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, утриманців не має, на обліку лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебував, за місцем проживання характеризується позитивно.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено необережний тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди завданої потерпілим.

Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого, і обставини, які пом`якшують його покарання, наведені судом вище у вироку, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, у зв`язку з чим суд, враховуючи санкцію частини 2 статті 286 Кримінального кодексу України, вважає необхідним вважає необхідним застосувати до обвинуваченого приписи ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з встановленням йому іспитового строку з позбавленням права управління транспортними засобами.

Потерпілими цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено експертне дослідження: судова автотехнічна експертиза на проведення яких було затрачено кошти з Державного бюджету України на суму 393,12 грн, що підтверджується довідкою експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого в розмірі 393,12 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 53, 65, 66, ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, статтями 100, 349, 369-376, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права управління транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, встановленого судом в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Речовий доказ: автомобіль «SUBARU LEGASY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , долучений до матеріалів кримінального провадження 0000655 повернути законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи в розмірі 393 грн 12 к. (триста дев`яносто три гривні дванадцять копійок).

Матеріали кримінального провадження № 0000655 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/7237/14 (1-кп/216/24/22).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_9