Справа № 947/8350/22
Провадження № 1-кс/947/3681/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000174 від 13.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.03.2022 року до ЄРДР за № 0000174, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321 КК України за фактом вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та якому належить транспортний засіб «Mersedes-Benz E63 AMG» vin-код: НОМЕР_1 , сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 . Згідно чого, 29.04.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2022 року було проведено обшук транспортного засобу «Mersedes-BenzE63 AMG» р.н. НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: 1) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 , виданий 08.12.2020 року; 2) паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 16.10.2020 року; 3) паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 21.06.2002 року; 4) водійське посвідчення серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які разом поміщено до спеціального полімерного пакету INZ2065347. В подальшому, вищевказані речі було визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову від 29.04.2022 року.У зв`язку з викладеним, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вилучені речі, так як вони є речовими доказами по справі та можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушен ня.

Від слідчого надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності.
Власник майна про дату та час судового засідання сповіщений належним чином, згідно заяви слідчого, до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Натомість з поданого клопотання вбачається, що слідчим формально, виклавши фактичні обставини ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій, одним реченням було зазначено відповідну мету та завдання арешту майна, яке на думку слідчого, являється в достатній мірі обґрунтованим для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Між тим, по суті, таке посилання слідчого являється нічим іншим, як формальним цитуванням положень КПК України в частині, яка регламентує вирішення питання накладення арешту майна.

Також в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321 КК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000174 від 13.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 321 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1