Єдиний унікальний номер № 285/2538/22
Провадження № 1-кп/0285/437/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/2538/22 0000056) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бухарів Острозького району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, судимостей не має, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
встановив :
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 08.10.2019 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, перебуваючи у межах с. Бухарів Острозького (із 17.07.2020 відповідно до Постанови Верховної ради України № 807-ІХ. Рівненського) району Рівненської області до 15.06.2022, коли добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 та заявив про себе.
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно уклав контракт на проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 . Але з жовтня 2019 року на службу не прибув. Не прибув за особистими обставинами, оскільки скучив за рідними. Про свою відсутність керівників не повідомляв. У червні 2022 року до військової служби правопорядку прибув з власної волі. Прибув тому, що розпочалася війна і він бажає продовжувати виконувати свій громадянський обов`язок по захисту кордонів держави.
У вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, відповідальність за який передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, його вік, суд враховує, що останній за місцем проходження служби характеризується посередньо, проте має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має задовільний стан здоров`я, на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті не перебуває.
Також обвинувачений ухвалою Острозького районного суду Рівненської області № 567/561/15-к від 03.06.2015 року звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 289 КК України. Кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, відносно ОСОБА_4 закрите.
Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім.
Зважаючи на обставини вчинення злочину та особу обвинуваченого, який свою вину у скоєному визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є учасником бойових дій та брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони в Донецькій та Луганській областях у 2018 та 2019 роках, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Крім того, слід застосувати передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід в ході кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувався і підстави для його застосування відсутні.
Діями ОСОБА_4 шкоди не заподіяно.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.
Розмір запропонованої винагороди викривачу відсутній.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначивши іспитовий строк терміном один рік.
Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1