Справа № 473/1027/22
Номер провадження 1-в/473/128/2022
У Х В А Л А
Іменем України

"27" травня 2022 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , представника Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» - ОСОБА_4 , засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- 25.06.2015 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.263, ч.1 ст.410, ст.ст. 70, 75 КК України до 4-х років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 20.03.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.4 ст.407, ст.71 КК України до 4-х років 1-го місяця позбавлення волі;
- засудженого 13.03.2019 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі;
- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

18.05.2022 до суду від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», надійшло письмове клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в обґрунтування якого посилається на те, що відбув значну частину призначеного строку покарання, повністю усвідомив наслідки вчиненого правопорушення, щиро кається. Зазначає, що має неповнолітнього сина, дружину та батьків, які потребують його допомоги. Окрім того, вказує, що з 2013 року по 2018 рік проходив військову службу за контрактом, та в 2015 році приймав участь у бойових діях на сході України, а саме в Донецькій області, а тому, з огляду на діючий в країні воєнний стан, він бажає захищати Україну, маючи намір після звільнення від відбування покарання вступити до лав Збройних сил України.

23.05.2022 до суду від засудженого ОСОБА_5 надійшло клопотання, аналогічне за змістом клопотанню, зазначеному вище.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю, просив суд звільнити його умовно-достроково від відбуття покарання.
Прокурор та представник колонії в судовому засіданні заперечували проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, вказуючи, що останній не довів свого виправлення.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлену законом частину призначеного судом покарання.

При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно з ч.1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто, є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2019 ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.09.2020 ОСОБА_5 у строк відбуття покарання зараховано строк відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2018 з 19.12.2018 року по 13.03.2019.
Згідно з наданою адміністрацією колонії характеристикою, початок строку відбування покарання - 19.12.2018, кінець - 19.02.2023.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується негативно. В місцях позбавлення волі перебуває з 19.12.2018. Фактично відбув дві третини строку призначеного покарання.

Загалом протягом всього періоду відбування покарання заохочень не мав. Має 4 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

В майстерні установи не працевлаштований, бажання працювати не має. У суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі участі не приймає.

За характером загалом спокійний та врівноважений. У відносинах із засудженими неконфліктний; спілкується із засудженими, переважно, негативної спрямованості. З персоналом установи дотримується правомірних взаємовідносин. Соціально-корисні зв`язки знаходяться на низькому рівні (втрачені). У скоєних злочинах, зі слів засудженого, розкаюється.

Головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, засуджений ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину строку покарання, однак, враховуючи дані про особу засудженого, суд не вбачає підстав для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Судом враховано, що засуджений ОСОБА_5 не працевлаштований через небажання працювати, за час відбування покарання зарекомендував себе з негативного боку, соціально-корисної ініціативи не проявляє, участі в суспільному житті відділення не приймає. За весь період відбування покарання не заохочувався жодного разу. Має 4 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, однак, відсутність на даний час у засудженого діючих стягнень сама по собі не може бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводить виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного клопотання слідвідмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1