26.09.2022 ЄУН № 389/1120/22
Провадження №1-кп/389/58/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 23.02.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Володимирівка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.05.2015 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-23.05.2017 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,

10.07.2020 з ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда умовно-достроково звільненого від відбування покарання з невідбутою частиною строком в 1 р. 6 міс. 16 днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за наступних обставин.
03.02.2022 близько 18.30 год. ОСОБА_4 знаходився поряд із приміщенням магазину «Ассоль», розташованим за адресою: вул. Калинова, 134, м. Знам`янка Кіровоградської області.
Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 виявив на землі належну ОСОБА_5 банківську картку Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (у подальшому АТ КБ «Приватбанк») № НОМЕР_1 з картковим рахунком НОМЕР_2 ) та фрагмент паперу із написаним ПІН-кодом до вказаної картки.
В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку належних ОСОБА_5 грошових коштів із рахунку вказаної банківської картки.
Того ж дня в період часу приблизно з 19.00 год. до 19.08 год., реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисних спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 , маючи при собі належну ОСОБА_5 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 з картковим рахунком НОМЕР_2 та знаючи ПІН-код до неї, перебуваючи поряд із банкоматом АТ КБ «Приватбанк», розташованим за адресою: вул. Калинова, 136, м. Знам`янка Кіровоградської області, виконав сім операцій по зняттю грошових коштів із вказаної картки на загальну суму 4600 грн.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на вланий розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4600 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням згоди учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому сторони правильно зрозуміли зміст цих обставин, у них немає сумнівів у добровільності своїх позицій, проти чого не заперечує прокурор, обвинувачений, його захисник, і їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушенгя, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю і пояснив суду, що 03.02.2022 близько 18.30 год. ОСОБА_4 знаходячись поряд із приміщенням магазину «Ассоль», розташованим за адресою: вул. Калинова, 134, м. Знам`янка Кіровоградської області, виявив на землі банківську картку АТ КБ «Приватбанк» та фрагмент паперу із написаним ПІН-кодом до вказаної картки. Забрав картку собі. Пішов до банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: вул. Калинова, 136 в м. Знам`янка Кіровоградської області, виконав сім операцій по зняттю грошових коштів із вказаної картки знявши кошти на загальну суму 4600 грн. У вчиненому щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Міру покарання для обвинуваченому залишає на розсуд суду. Цивільний позов не подала.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті та кваліфікацію своїх дій, крім того, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє, усвідомлює зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України, а також роз`ясненнями, викладеними у п.п.2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину, мотив та мету вчиненого злочину, а також дані про особу, те, що він раніше судимий, на обліку і лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суспільно-корисною працею не займається, висновок досудової доповіді, відповідно до якого виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить високої небезпеки для суспільства. Характеризуючих даних стосовно ОСОБА_4 суду не надано.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, які в силу ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді арешту, те, що ОСОБА_4 вину свою у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд вважає за можливе з альтернативних мір покарання, передбачених ч.2 ст.185 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим. При цьому, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, підстав для застосування до обвинуваченого положення ст.ст.69, 75 КК України, не вбачає. Саме таке покарання на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Оскільки запобіжний захід обвинуваченому не обрано, суд вважає за необхідне обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою після набрання вироком суду законної сили.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 367, 368, 373, 374, 377 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 взяти під варту.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: ком пакт-диск із записом від 03.02.2022 з камер відео спостережень банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: вул. Калинова, 136, м. Знам`янка Кіровоградської області, вилучений в ході тимчасового доступу до речей і документів у відділенні АТ КБ «Приватбанк» за адресою: вул. Преображенська, 26/70, м. Кропивницький, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського
міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1