ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1261/22 Справа № 210/5879/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відомості про особу засудженого не можуть слугувати підставою для його умовно-дострокового звільнення, оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Також судом враховано, що за час відбування покарання період 2020-2021 р. засуджений має 3 заохочення та становить середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду і є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо строків на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваної ухвали суду під розпис отримав 30 грудня 2021 року, у зв`язку з чим з вказаної дати просить рахувати строк апеляційного оскарження.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначивши про своє виправлення та наявність заохочень; вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки, на його думку, засуджений не довів свого виправлення; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З наданих матеріалів видно, що до засудження за останнім вироком ОСОБА_7 мав 3 судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Востаннє ОСОБА_7 судимий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2019 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2019 року, призначено остаточне покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_7 , в місцях позбавлення волі останній знаходиться з 30 квітня 2019 року, під час утримання в ДУВП №4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. 29 липня 2021 року адміністративна комісія установи прийшла до висновку, що останній на шлях виправлення не став, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення. Відповідно до підсумкової оцінки, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення за результатами підсистеми Касандра має середній ступінь.
На підставі вищезазначеного колегія суддів вважає, що засуджений у минулому, будучи засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не ставав, належних висновків для себе не робив, оскільки у незначний проміжок часу вчиняв нові кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про стійку антисоціальну поведінку засудженого, як і те, що до ОСОБА_7 за вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, втім даний захід не виявився дієвим і покарання за наступними вироками неодноразово було призначене йому із застосуванням положень ст. 71 КК України.
З огляду на викладене відомості про досягнення щодо цього засудженого мети кримінального покарання до повного його відбуття, що могли бути підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, повинні бути надзвичайно вагомими, втім таких не вбачається.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд не в повній мірі врахував те, що він має заохочення, є безпідставними, оскільки вказані обставини самі по собі не є достатньою підставою для задоволення його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення. Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по провадженню законного та обґрунтованого рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а підстави для застосування умовно-дострокового звільнення в такому випадку відсутні, у зв`язку із чим висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.
Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд оцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4