Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/720/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальне провадження № 0000028 від 18.01.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радовель Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не інваліда, працюючого будівельником, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Радовель Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не інваліда, неофіційно працюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину 2020 року народження, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Радовель Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не інваліда, неофіційно працюючого електриком, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В ніч з 16.01.2020 на 17.01.2020 року ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відпочивали в магазині, який розташований в с. Радовель, Олевського району, Житомирської області, де вживали спиртні напої. В цей момент у вказаних осіб виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, та вони домовились поїхати на автомобілі ОСОБА_6 , марки «ВАЗ 2106», на територію фермерського господарства «Данько», що розташоване за адресою: с. Радовель, вул. Київська 98-а, Олевського району, Житомирської області, власником якого являється ОСОБА_8 з метою викрадення будь-яких речей, для подальшої їх реалізації з корисливих мотивів.
Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пішли до власного місця проживання ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , та вирішили взяти автомобіль марки «ВАЗ 2106», який належить вітчиму ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , для того, щоб доїхати до вищевказаної ферми. Взявши вказаний автомобіль ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , поїхали до власного місця проживання ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки ОСОБА_5 , взяв набір ключів, тим самим вказані особи підготували знаряддя вчинення злочину. В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , поїхали до території фермерського господарства «Данько», та залишили автомобіль на узбіччі дороги на відстані близько 300 метрів від зазначеного фермерського господарства та вирішили піти туди пішки, взявши з собою набір ключів.
17.01.2020 року близько 01.00 год., ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , підійшли комбайну марки «Нива», який стояв на неогородженій частині території фермерського господарства «Данько», що розташоване за адресою: с. Радовель, вул. Київська 98-а, Олевського району, Житомирської області, та ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, піднявся по металевих сходах, які є частиною комбайну до моторного відсіку, звідки за допомогою набору ключів почав знімати пусковий двигун, паливний насос та систему фільтрів, разом з тим залишився спостерігати за обстановкою, чи його дії та дії ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які в той час пішли до будівлі ферми залишаються ніким не поміченими, таким чином сприяв вчиненню злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Перебуваючи біля будівлі ферми, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення ферми, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, побачили, що вхідні ворота незачинені на замок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проникли всередину з метою викрадення будь-яких речей. Перебуваючи в приміщенні ферми, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у кімнаті з правої сторони відносно входу, побачили бензопилу марки «Stihl 180» та компресор марки «РОСТЕХ KPT 24» після чого взяли вказані речі в руки та винесли з приміщення ферми поставивши їх на землю поблизу будівлі ферми та побачили, що під дерев`яним накриттям в якому зберігаються тюки сіна стоїть трактор синього кольору, підійшовши до даного трактора ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зняли з нього акумулятор марки «Forse», вартістю відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу № 020/009 від 04.03.2020 -1120 гривень 50 копійок, який разом з бензопилою марки «Stihl 180», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 818/1252/20-25 від 15.04.2020 3674 гривні 25 копійок, та компресором марки «РОСТЕХ КРТ 24», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 818/1252/20-25 від 15.04.2020 - 1302 гривні 75 копійок, піднесли до комбайну марки «Нива» з якого ОСОБА_4 , на той час зняв пусковий двигун, паливний насос та систему фільтрів, вартістю відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу № 020/009 від 04.03.2020 1824 гривні. Після чого ОСОБА_6 , пішов по автомобіль на якому приїхали зазначені особи, для того, щоб погрузити до нього викрадене майно та перевезти його. В той час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , переносили викрадене від території фермерського господарства до дороги. Після чого ОСОБА_6 , під`їхав до них на автомобілі марки «ВАЗ 2106» та вони погрузили викрадене майно а саме: пусковий двигун, паливний насос, систему фільтрів, акумулятор марки «Forse», бензопилу марки «Stihl 180» та компресор марки «РОСТЕХ КРТ 24» до багажника автомобіля та поїхали до будинку, який належить ОСОБА_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ., та перенесли викрадені речі всередину будинку. Після чого ОСОБА_6 , завіз додому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Приблизно через 4-6 днів з моменту крадіжки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у телефонному режимі домовились особисто зустрітись. Під час зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , маючи намір сховати викрадені речі, вирішили перевезти їх в поле поблизу с. Радовель, що має місцеву назву «КОРОЩ». Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , пішли до власного місця проживання ОСОБА_6 , звідки останній взяв автомобіль марки «ВАЗ 2106», лопати, мішки та ключ від будинку в якому знаходилось викрадене майно. Приїхавши до даного будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , завантажили викрадені речі до багажника автомобіля та поїхали у визначене раніше місце. Приїхавши на ділянку відкритої місцевості, що розташована на відстані 1,5 км., у східному напрямку від с. Радовель, Олевського району, Житомирської області. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , помістили викрадене майно у мішки та викопали яму в якій в подальшому закопали викрадені речі.
В результаті вище вказаного кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріального збитку на суму 7921 гривню 50 копійок.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнали повністю та надали пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку. У вчиненому щиро розкаюються та просять суд суворо їх не карати.

Прокурор у судовому засіданні просить суд при призначенні покарання врахувати як пом`якшуючі обставини щире каяття та сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, відсутність обтяжуючих обставин та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у видіштрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на три роки. Також прокурор вважає, що обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачених від відбування призначеного судом покарання з випробувальним терміном тривалістю один рік, при цьому покласти на обвинувачених обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Також прокурор просить речові докази залишити потерпілому, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченим не обирати та стягнути з обвинувачених процесуальні витрати на проведення експертиз під час досудового розслідування відповідно дольової участі в розмірі 1089,60 грн. з кожного обвинуваченого.

Захисник погоджується з мірою покарання, яку просить призначити обвинуваченим прокурор. Вважає, що при обранні міри покарання слід врахувати визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щире каяття обвинувачених, відшкодування завданих збитків потерпілому, тому обвинувачених слід звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні відносно міри покарання обвинувачених не заперечує, вважає, що вирішення даного питання слід віднести на розсуд суду. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника обвинувачених, потерпілого, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинувачених у вчиненні даних кримінальних правопорушень, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинувачених, допиту потерпілого, дослідженням матеріалів експертних висновків, письмових матеріалів речових доказів та дослідженням характеризуючих особи обвинувачених матеріалів.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Також ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у повторному, пособництві таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується позитивно, працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Крім того, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у межах санкції ч. 5 ст. 27 частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На думку суду, така міра покарання буде достатньою для його перевиховання та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Також з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується позитивно, працюючий, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину 2020 року народження, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На думку суду, така міра покарання буде достатньою для його перевиховання та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Також з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується позитивно, працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Тому суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На думку суду, така міра покарання буде достатньою для його перевиховання та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Також з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов не був заявлений, арешт на майно обвинувачених не накладався.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 становить 7921,50 грн., яка відшкодована у повному обсязі.

Враховуючи роль кожного з обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, процесуальні витрати за проведення під час досудового розслідування експертиз мають бути розподілені в рівних долях, тобто у розмірі 1089,60 грн. із кожного з обвинувачених.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись: ст. ст. 50, 65, 66, 67, 70, 75, 76, ч. 1 ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України ; ст.ст. 100, 349, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 1089 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 1089 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 1089 грн. 60 коп.

Речові докази: пусковий двигун, паливний насос, систему паливних фільтрів, акумулятор марки «Forse», бензопилу марки «Stihl 180» та компресор марки «РОСТЕХ КРТ 24» - повернути законному власнику ОСОБА_8 .
Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення через Олевський районний суд Житомирської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1