У Х В А Л А
Іменем України
03 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

заявників: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 02.10.2021, ненаданні витягу з ЄРДР та неврученні пам`ятки потерпілого, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із вищевказаною скаргою, яка мотивована тим, що 02.10.2021 заявники звернулися до слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 із заявою про вчинення відносно них кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Зокрема, в заяві повідомлялося, що з 01-го по 02-ге жовтня 2021 року, попри повідомлення про вчинення кримінального правопорушення на службу 102, працівник поліції ОСОБА_7 не здійснив реагування через службову недбалість невідомих службових осіб, що ніби приймали виклики, але проявили несумлінне ставлення до своїх обов`язків, і постійно направляли того ж ОСОБА_7 , який заяви прийняти до того ж виключно особисто відмовлявся, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Однак, 04.10.2021 о 11:58 год. слідчий ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 , що відомості до ЄРДР не внесені, а заява ніби передана до відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Таким чином, бездіяльність слідчого ОСОБА_6 полягає у тому, що останній не вніс відомості в ЄРДР протягом 24 годин з моменту отримання заяви від 02.10.2021 про вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані дії заявники вважають протиправними, у зв`язку з чим звернулися до суду зі скаргою, в якій просили:

- зобов`язати слідчого Вінницького РУП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_6 невідкладно внести відомості про вчинення невідомими службовими особами дій, які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань безпосередньо з заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скоєння кримінального правопорушення проти них та розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства;

- зобов`язати слідчого Вінницького РУП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_6 після внесення відомостей до ЄРДР невідкладно надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витяги з ЄРДР;

- зобов`язати слідчого Вінницького РУП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_6 вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 55 КПК України, та вручити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого», так як вони є потерпілими з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення проти них.

В судовому засіданні заявники вимоги скарги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Слідчий Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в судовому щодо поданої скарги покладалася на розсуд суду.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Заслухавши пояснення заявників, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2021 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 із заявою про вчинення відносно них кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

В заяві про кримінальне правопорушення повідомлялося, що з 01-го по 02-ге жовтня 2021 року попри неодноразові повідомлення на протязі майже семи годин за номером 102 про кримінальні правопорушення, в тому числі і слідчого ОСОБА_7 , реагування так і не відбулося через службову недбалість невідомих осіб, що ніби приймали виклики, але проявили несумлінне ставлення до своїх обов`язків і постійно направляли того ж таки ОСОБА_7 , який заяви прийняти виключно особисто відмовлявся, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Дана заява була передана безпосередньо слідчому Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , який передав її для подальшої реєстрації й визначення, за резолюцією керівництва, особи відповідальної за розгляд заяви.

11 жовтня 2021 року начальник Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 листом №2015шр/200/01-21 повідомив ОСОБА_3 , про те що керівництвом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проведено перевірку його заяв щодо можливих незаконних дій окремих працівників поліції відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. Звернення належним чином зареєстровані до інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за №№ 20809, 20813, 20819, 20820, 20821 від 02.10.2021. За результатами перевірки викладених у заявах фактів, керівництвом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області розпочато проведення службового розслідування, про результати якого ОСОБА_3 буде поінформовано додатково.

Отже, судом встановлено, що відомості до ЄРДР за вищевказаною заявою внесені не були.

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначили у своїй заяві ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та пояснили у судовому засіданні, підставою для звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення, стало те, що з 01-го по 02-ге жовтня 2021 року попри неодноразові повідомлення на протязі майже семи годин за номером 102 про кримінальні правопорушення, в тому числі і слідчого ОСОБА_7 , реагування так і не відбулося через службову недбалість невідомих осіб, що ніби приймали виклики, але проявили несумлінне ставлення до своїх обов`язків і постійно направляли того ж таки ОСОБА_7 , який заяви прийняти виключно особисто відмовлявся, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зокрема, заявникам не сподобалося та обурило те, що:

- з 01.10.2021 по 02.10.2021 при неодноразовому повідомленні про кримінальні правопорушення на протязі майже семи годин за номером 102 в поліцію Вінницької області, належного реагування так і не відбулося через службову недбалість невідомих осіб;
- слідчий ОСОБА_7 , якого направили до заявників з метою відібрання заяви, допустив службову недбалість, відмовившись прийняти заяву про кримінальне правопорушення в конфіденційних умовах без присутності сторонніх осіб, які відверто незаконно керували його діями;
- з цих підстав неодноразово телефонували та просили надіслати іншого слідчого для відбору заяви, однак їм постійно присилали слідчого ОСОБА_7 , тощо…
Суд враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , вважає, що відомості, які зазначені у заяві не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Так, відповідно до частини першої статті 367 КК України службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, - караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З об`єктивної сторони службову недбалість характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб;

3) причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових, обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі. Цей вид недбалості називають "чистою" бездіяльністю - службова особа повністю не виконує свої обов`язки.

Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби. Такий вид службової недбалості "взивають "змішаною" бездіяльністю, за якої службова особа виконує свої обов`язки неналежно, діє не до кінця, не вчиняє всіх очікуваних від неї дій.

Відповідальність за статтею 367 КК України настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені зазначеній статті - наслідки, входили у коло службових обов`язків тієї службової особи, іншими словами, якщо обов`язок діяти відповідним чином юридичне був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Для наявності складу службової недбалості слід встановити, що службова особа мала реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки. Визначення можливості (чи неможливості) виконання нею своїх обов`язків здійснюється за допомогою відповідних об`єктивних та суб`єктивних факторів. До об`єктивних факторів належать зовнішні умови, в які поставлена службова особа (забезпечення охорони матеріальних цінностей, наявність транспорту чи людських ресурсів), а до суб`єктивних - особливості цієї особи (її фізичні дані, ступінь інтелектуального розвитку, наявність спеціальних знань, досвіду роботи тощо).

При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісне ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (поверхово, неуважно несумлінно) або взагалі не виконує.

Склад службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди.

Однак, з поданої ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 заяви не можливо встановити об`єктивну сторону кримінального правопорушення, оскільки не зазначено які саме конкретні дії виконано належним чином працівником правоохоронного органу, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень.

При цьому, прийняття заяви в коридорі відділу поліції, відмова прийняти заяву про кримінальне правопорушення в конфіденційних умовах, присутність при прийнятті заяви інших працівників поліції не свідчить про наявність в діях працівників поліції саме кримінального правопорушення, в тому числі передбаченого ст. 367 КК України.

Натомість, такі дії працівників поліції можуть бути предметом службової перевірки, за наслідками якої (за наявності підстав) може вирішуватися питання притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, як вбачається із листа начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , повідомлено про те, що керівництвом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проведено перевірку його заяв щодо можливих незаконних дій окремих працівників поліції відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та за результатами перевірки викладених у заявах фактів, керівництвом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області розпочато проведення службового розслідування, про результати якого ОСОБА_3 буде поінформовано додатково.

Отже, з поданої ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 заяви та з її змісту не вбачається зазначення обставин та фактів, які б свідчили про вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , суд вважає, що заява, яка надійшла до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області не є заявою або повідомленням про вчинення злочину, а відтак відсутні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання слідчого надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витяги з ЄРДР та вручити «пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого», то такі вимоги також не підлягаю задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог про зобов`язання внести відомості до ЄРДР, у задоволенні яких судом відмовлено.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 02.10.2021, ненаданні витягу з ЄРДР та неврученні пам`ятки потерпілого - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя