Справа № 456/2369/20
Провадження № 1-кп/456/199/2021
УХВАЛА
про відмову у проведенні слідчого експерименту

15 вересня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши під час розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001745 від 27.09.2017 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 про проведення слідчого експерименту,

в с т а н о в и в :
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001745 від 27.09.2017 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 просить доручити органу досудового розслідування - Стрийському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області у рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за №0001745 від 27.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,_провести в умовах, максимально наближених до тих дорожніх і метеорологічних, які мали місце в момент ДТП, слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події зіткнення автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 з автомобілем марки «DAF», д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом «Schwarzmuller», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , з метою встановлення видимості в напрямку руху, та на якій відстані водій ОСОБА_7 мав можливість побачити автомобіль марки «DAF», д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом «Schwarzmuller», а водій ОСОБА_5 мав можливість побачити автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 . В обгрунтування клопотання про призначення та проведення слідчого експерименту покликається на те, що проведені на досудовому розслідуванні слідчі екперименти носили формальний характер, оскільки були проведені не в умовах максимально наближених до тих дорожніх і метеорологічних, які мали місце в момент ДТП. Відтак, відомості, що містяться у протоколах проведення слідчих експериментів від 13.10.2017 за участю водія ОСОБА_5 , від 10.10.2017 за участю водія ОСОБА_8 та від 10.02.2020 за участю потерпілої ОСОБА_9 , не можуть слугувати підтвердженням фактичних обставин кримінального провадження і не могли бути використані як вихідні дані для проведення судових авто технічних експертиз. Проте, отримані під час проведення слідчих експериментів дані про обставини ДТП були використані при експертному дослідженні механізму пригоди та визначенні її причин, за результатами проведення яких отримані сумнівні експертні висновки №15/2/735 від 22.06.2020 та №1/11230 від 20.11.2018, які містять різні причини настання ДТП та поведінку її учасників. Метою проведення слідчого експерименту є встановлення видимості в напрямку руху, а також відстані, на якій водій автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав можливість побачити автомобіль марки «DAF», д.н.з НОМЕР_2 з напівпричепом «Schwarzmuller», і відповідно водій ОСОБА_5 автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , тобто встановити момент виникнення небезпеки для водіїв.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить його задоволити. Крім цього, просить також суд призначити проведення слідчого експерименту і з потерпілою ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_4 клопотання заперечила та вказала, що проведення слідчого експерименту жодним чином не впливає на належність та допустимість доказів, зібраних в ході судового розгляду справи. Вважає, що таке клопотання спрямоване на збирання доказів винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання заперечив.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання, вважає, що таке не підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

За положеннями ст. 240 КПК з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань (частина перша). За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу (частина друга). До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (частина третя). Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту (частина шоста).

За загальними правилами проведення слідчого експерименту слідчий експеримент слід проводити в умовах і обстановці, максимально наближених до тих, в яких відбулася подія; слідчий експеримент бажано проводити на тому самому місці, де відбулась подія, яку перевіряють; слідчий експеримент має проводитися у такий час, коли відбулась подія, яку перевіряють, з метою створення аналогічних умов чутності (особливо у місті), видимості, що забезпечує об`єктивність результатів експерименту; для проведення слідчого експерименту слід використовувати ті самі знаряддя й засоби, які застосовувалися при події злочину, або однорідні предмети і знаряддя; після відтворення обстановки учасників треба розташувати саме так, як вони про це повідомили, а понятих поставити в місце проведення дослідів та на точки спостереження.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Згідно ч.2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

З`ясувавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що дане клопотання спрямоване на збирання доказів винуватості обвинуваченого, так як слідчий експеримент є доказом за кримінальним провадженням, проведення якого допустимо на стадії досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.3 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Крім того, така процедура чітко узгоджується з сутністю принципу змагальності, зазначеному в ст. 22 КПК України. Принципом змагальності передбачено самостійне обстоювання як стороною обвинувачення, так і стороною захисту своїх прав, свобод, інтересів. Сторони мають рівні права на збирання та подання суду доказів.

Отримані під час досудового розслідування докази, які містять інформацію щодо з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, були досліджені за участі всіх учасників кримінального провадження, зокрема потерпілої та її представника.

Разом з тим, як свідчать надані та досліджені судом матеріали провадження, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань потерпіла та її представник своїм правом заявити клопотання про проведення слідчих дій протягом усього періоду досудового розслідування не скористалися. Жодних підстав та доказів того, що об`єктивно позбавило потерпілу та її представника можливості під час досудового розслідування скористатися правом заявити клопотання про проведення слідчих дій, в тому числі проведення слідчого експерименту, суду не надано.

Посилання представника потерпілого на те, що слідчі експерименти проведені в умовах, максимально не наближених до тих дорожніх і метеорологічних, які мали місце в момент ДТП, не є підставою для проведення слідчого експерименту, в порядку ст.333 КПК України, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення підлягають доказуванню не тільки слідчим експериментом, а сукупністю інших належних та допустимих доказів, оцінка яким має бути надана судом у нарадчій кімнаті при постановлені вироку.

Крім того, слідчий експеримент повинен проводитися в умовах, максимально приближених до умов, в яких сталося ДТП, в тому числі за участю тих же транспортних засобів, з тими ж приладами освітлення, у тих же погодних та сезонних умовах. З обвинувального акту вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 27.09.2017, тобто з моменту події минуло близько чотирьох років. На даний час змінився технічний стан автомобілів, що приймали участь у ДТП та отримали пошкодження, не могло не змінитися місце, де сталася ДТП. Крім того, з метою перевірки показань свідка та обвинуваченого щодо загальної видимості елементів проїзної частини та конкретної видимості перешкоди необхідно максимально наближено відтворити погодні умови, а саме ранній час та густий туман, що може створити небезпеку для життя і здоров`я осіб, які беруть участь у слідчому експерименті та інших учасників дорожнього руху, оскільки місцем ДТП є автодорога Київ-Чоп, відтак, проведення такого експерименту є недопустимим.
Судом досліджені в якості доказів у вказаному кримінальному провадженню протоколи проведення слідчих експериментів з водіями транспортних засобів. Вказані слідчі експерименти були проведені через нетривалий проміжок часу з моменту дорожньо-транспортної пригоди. Кожен із учасників слідчого експерименту надали свої свідчення та безпосередньо на місці ДТП вказали на його механізм, при цьому в ході відтворення події експериментальним шляхом встановлювалося місце розташування та траєкторія руху автомобілів. Протоколи слідчих експериментів без жодного зауваження підписані всіма учасниками слідчої дії.
За таких обставин судом не встановлено підстав для доручення слідчим органам проведення слідчого експерименту.
Керуючись ст.ст.240, 333, ч.2 ст.349 КПК України, суд

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 про проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001745 від 27.09.2017 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.
Повний текст ухвали проголошено о 14.00 год. 17 вересня 2021 року

Головуючий суддя ОСОБА_1