Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6052/21
Провадження № 1-кс/711/1810/21
У Х В А Л А

24.09.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000847, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС-криміналіст СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням заступника начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , що внесене у кримінальному провадженні № 0000847, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна.

В обгрунтування клопотання зазначено, що 22 вересня о 09:59 годині в Черкаське РУП ГУНП в Черкаській області, по лінії «102» надійшло повідомлення про те, що 22.09.2021 близько 09:59 години в м. Черкаси, по вул. Б. Вишневецького, 28, у приміщені кафе «Львівська майстерня шоколаду» невстановлена особа, застосовуючи ймовірно автоматичну зброю, здійснила близько п`яти пострілів, в невідомого громадянина, після чого з місця події зникла в невідомому напрямку.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, вчинене на замовлення за попередньою змовою групою осіб.

22.09.2021 старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 винесено постанову про проведення невідкладного обшуку житла за адресою проживання потерпілого ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_8 , з метою врятування життя людей та майна.

Відповідно до довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, власником об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_8 .

Як зазначено, 22.09.2021 старшим слідчим відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході невідкладного обшуку у встановленому законом порядку виявлено та вилучено: WI-FI роутер «Netis N4 s/n709462» МАС-адреса 045ЕА40ЕВFDF та поміщено до пакету SUD2102561, два флеш накопичувачі з наступними маркуваннями: «0951ВА0612j2IWH» та «Transcend 4 GB», які поміщено до спеціального пакету SUD1033656, WI-FI роутер «Netis N4 s/n709259» МАС-адреса 045ЕА40F59FF та поміщено до пакету SUD2102568.

Крім того, 22.09.2021 старшим слідчим в ОВС-криміналістом СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання предметів речовими доказами: WI-FI роутер «Netis N4 s/n709462» МАС-адреса 045ЕА40ЕВFDF та поміщено до пакету SUD2102561, два флеш накопичувачі з наступними маркуваннями: «0951ВА0612j2IWH» та «Transcend 4 GB», які поміщено до спеціального пакету SUD1033656, WI-FI роутер «Netis N4 s/n709259» МАС-адреса 045ЕА40F59FF та поміщено до пакету SUD2102568, по даному кримінальному провадженню та приєднання до матеріалів кримінального провадження.

Ініціатор клопотання вказує, що приймаючи до уваги той факт, що вказані вище речі і предмети, являються речовими доказами, так як зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та, які в подальшому можуть бути використані, як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, вони необхідні для проведення ряду судових експертиз, з метою встановлення обставин вчинення злочину, а тому необхідно забезпечити їх збереження та унеможливити їх знищення.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання на підставі обгрунтування, наведеного у ньому та з урахуванням доказів, які додані до клопотання. Крім того, зазначила, що дослідження вказаних у клопотанні речей необхідне для встановлення того факту, чи знаходилися біля будівлі особи, які себе підозріло поводили, могли здійснювати з`єднання за допомогою вказаної у клопотанні техніки тощо, тобто можуть бути причетні до вчинення злочину. Також вказала, що на даний час спеціалістами ще не проводилось дослідження вилученої техніки (речей), оскільки пройшов короткий проміжок часу з моменту безпосереднього вилучення, але є достатньо підстав вважати, що інформація, яка міститься на вилученій техніці, може містити зафіксовані відомості вчинення погроз тощо. До того ж, речі (техніку), яка є предметом даного клопотання, вилучено за місцем проживання ОСОБА_7 , хоча у органу досудового розслідування відсутні підтверджуючі відомості про те, що ОСОБА_9 мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , тобто де було проведено обшук. Разом з тим, встановлено, що власником об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 є дружина ОСОБА_7 ОСОБА_8 , яка на даний час ще не визнана потерпілою та не допитана.

У судовому засіданні захисник володільця майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення даного клопотання. Зазначив, що вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,майно належить ОСОБА_8 . Крім того, вона є власником нерухомого майна. Зазначене приміщення не є житлом, а є приміщенням, яке використовується з метою підприємницької діяльності і приносить дохід. Звернув увагу на те, що ОСОБА_8 є дружиною вбитого ОСОБА_7 (не визнана потерпілою) і слідчий міг звернутися із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, та ОСОБА_8 безперешкодно надала б вказану у клопотанні техніку (речі). Крім того, вважає, що у органу досудового розслідування була відсутня необхідність у проведенні невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заслухавши пояснення слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до п. 25 ч.1 ст. 3 КПК, учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Частиною другою статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Таким чином, нормами КПК передбачено, що стосовно майна третьої особи, із клопотанням про арешт такого майна, може звертатися лише прокурор.

Як вбачається з самого клопотання, його подала до слідчого судді старший слідчий в ОВС-криміналіст СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 .
При цьому, на даний час ще не вирішувалось питання про визнання ОСОБА_8 потерпілою, вона не визнана підозрюваною. Відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2021р. вона є власником нежитлових приміщень, що за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, встановлено, що речі, які були вилучені 22.09.2021р. за вказаною адресою, також належать ОСОБА_8 .
Отже, як на думку слідчого судді, ОСОБА_8 є учасником кримінального провадження третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у розумінні п.25 ч.1 ст. 3 КПК України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч.ч. 1, 2 ст. 1 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що, попри формулювання частини другої статті 1 КПК України, - система норм КПК чітко визначає, що повноваження будь-якого суб`єкта кримінального процесу визначаються лише цим Кодексом. Корпус норм КПК свідчить про те, що законодавець визначив повноваження кожного суб`єкта кримінального процесу лише цим Кодексом і виключив будь-яку можливість виводити наявність таких повноважень із положень «інших законів».

Згідно з ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього засадничого принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У свою чергу, пункт 18 частини першої статті 3 КПК України визначає: «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…».

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Це завдання може виправдати різноманітні повноваження слідчого судді, спрямовані на забезпечення прав, свобод і інтересів осіб, навіть якщо вони недостатньо чітко передбачені законодавством. Приклад таких повноважень можна знайти у статті 206 КПК України, коли законодавство зобов`язує слідчого суддю «вжити необхідних заходів», не визначаючи перелік цих заходів.

Однак, навіть при найширшому розумінні ролі слідчого судді, неможливо узгодити з нею право слідчого судді розширювати - порівняно із законодавством - повноваження державних органів і посадовців. Слідчий суддя може лише обмежити у конкретному випадку, виходячи з обставин справи, використання вже наданих їм законом повноважень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає, у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи зазначені вище обставини, дане клопотання подане старшим слідчим в ОВС-криміналіст СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , за погодженням із заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , тобто суб`єктом, який не має на це відповідних повноважень, відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки частиною другою статті 64-2 КПК України чітко визначено, що стосовно майна третьої особи, із клопотанням про арешт такого майна, може звертатися лише прокурор.

Дані обставини свідчать про неможливість вирішення клопотання по суті, а тому клопотання слідчого слід повернути прокурору для виконання вимог, ст. 171 КПК України, встановивши йому строк для усунення недоліків 72 години з моменту отримання повного тексту даної ухвали.

Перелічені недоліки є суттєвими для вирішення відповідного клопотання.

При цьому, як на думку слідчого судді, в разі доцільності/необхідності прокурора звернутися до слідчого судді з відповідним, окремим клопотанням, визначення саме такого строку є достатнім для виконання вимог ст.ст. 36, 40, 64-2, 171 КПК України, враховуючи категорію справи, перелік майна та графік роботи органів прокуратури та досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 36, 40, 64-2, 107, 113, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000847, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - повернути прокурору.

Прокурору, в разі звернення до слідчого судді із окремим клопотанням про арешт майна, необхідно виконати вимоги, ст. ст. 64-2, 171 КПК України, встановивши йому для цього строк - 72 години з моменту отримання повного тексту даної ухвали.

Копію ухвали надіслати прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1