Справа № 305/1610/21
Номер провадження 1-кп/305/467/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2021 року Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахові в спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 02.09.2021 за №0000221 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Богдан, мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою

освітою, українця, лісоруба Устіріцького лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" ,

неодруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , перебуваючи згідно з військовим квитком, на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний оперативного резерву - 2, отримавши 03.06.2021 року повістку, згідно з якою був зобов`язаний прибути на 08 годину 08.07.2021 року для проходження військових навчальних зборів до військової частини НОМЕР_1 , в період з 08.07.2021 по 06.08.2021, після проходження 16.06.2021 року військово-лікарської комісії, рішенням якої був визнаний придатним до військової служби, діючи умисно, у порушення ст. 65 Конституції України, ст. 29 Закону України "Про військовий обов"язок та військову службу", будучи належним чином повідомленим та знаючи про те, що він підлягає призову, без поважних на те причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказаний час, тим самим шляхом бездіяльності ухилився від призову на навчальні збори.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, написану в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден з розглядом обвинувального акта.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості ОСОБА_3 , його вина у вчиненні даного кримінального проступку повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000221.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена повністю.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з-поміж передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16).

З положень ч. 2 ст. 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є молодий за віком, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень, в межах санкцій ч. 2 ст. 337 КК України, яке буде необхідним і достатнім.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 368-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, щро становить 6800 грн (шість тисяч вісімсот гривень).

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рахівський районний суд Закарпатської області. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1