Житомирський апеляційний суд
Справа №281/225/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.368 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене 09.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 09.10.2020 року,

щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжин, Чуднівського р-ну, Житомирської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.368 КК України та виправдати за недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення. Зазначає, що зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину за який його засуджено. Посилається на те, що суд не дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам, зокрема безпідставно прийняв до уваги як докази визнання винуватості його підзахисного у вчиненні вказаного злочину показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 . Вказує на те, що суд не зазначив у вироку, які конкретно службові обов`язки порушив ОСОБА_8 для вчинення вказаного злочину. Зазначає, що по справі не встановлено і не підтверджено будь-якими доказами твердження сторони обвинувачення про вимагання ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_11 , розмір цієї вигоди, та умови її передачі. Посилається на те, що висновку суду про отримання ОСОБА_8 коштів у сумі 10 000 грн. від ОСОБА_11 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки зібрані по кримінальному провадженні докази це не підтверджують. Вказує на те, що затримання ОСОБА_8 відбулося з порушенням вимог ст. 208 КПК України, зокрема не було повідомлено у вчиненні якого злочину він підозрюється, не роз`яснено право мати захисника з моменту затримання, безпідставно застосовано наручники. Посилається на те, що суд допустив неповноту, зокрема не вирішив клопотання захисту про визнання недопустимими доказами по кримінальному провадженні: протоколу огляду від 23.03.2018 року, протоколу огляду, помітки та вручення речей (грошей) від 25.01.2018 року, постанови про проведення контролю за вчиненням злочину-спеціального слідчого експерименту від 24.01.2018 року, протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25.01. 2018 року, висновку експерта ЖНДЕКЦ МВС України №1/3-44 від 21.02.2018 року, заяви ОСОБА_18 від 25.01.2018 року, висновку експерта Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ №17/4 від 13.02.2018 року, протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 від 26.01.2018 року, ухвали слідчого судді Житомирського апеляційного суду №82-2 від 11.01.2018 року, ухвали слідчого судді Житомирського апеляційного суду №82-1 від 11.01.2018 року, ухвали слідчого судді Житомирського апеляційного суду №6-21 від 23.01.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.01.2018 року, протоколу огляду від 03.03.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.01.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_20 і ОСОБА_8 від 24.01.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_8 і ОСОБА_11 від 18.01.2018 року та 25.01.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_8 і ОСОБА_20 від 24.01.2018 року. Також, звертає свою увагу на те, що суд не вирішив клопотання захисту про визнання не належним доказом по кримінальному провадженні - ст. 85 КПК протоколу огляду від 19.02.2018 року. Вказує на неправильність проведення досудового розслідування зокрема на те, що прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_21 в порушенні положень ст. 246 КПК України 25.01.2018 року та 26.01.2018 року безпідставно проводив негласні слідчі (розшукові) дії по даному кримінальному провадженні. Крім цього, обвинуваченням не надано доказів кому належать 10 000 грн., які були вилучені в приміщенні магазину з продажу запчастин. Зазначає, що поведінка ОСОБА_11 у спілкуванні з ОСОБА_8 підтверджує доводи сторони захисту про вчинену заплановану провокацію злочину проти останнього. Стверджує, що експертиза відео та звукозапису №17/4 від 13 лютого 2018 року проведена з порушенням встановленого порядку експертиз, оскільки відсутні оригінали за допомогою яких проводилися записи, не встановлено чи є надані на дослідження фонограми оригіналами, а також те, за допомогою яких технічних засобів та за яких умов зафіксовані фонограми.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 вирок суду просить скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити. Вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що зі змісту вироку, ОСОБА_8 засуджений за вчинення дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди, хоча кримінальна відповідальність за ч.3 ст.368 КК України настає за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Вказує на те, що у вироку не зазначено на підставі яких нормативних документів ОСОБА_8 являється особою, яка займає відповідальне становище та в чому полягає вимагання неправомірної вигоди. Зазначає, що зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена вина його підзахисного у вчиненні злочину за який його засуджено. Посилається на те, що суд не дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам, зокрема безпідставно прийняв до уваги як докази визнання винуватості його підзахисного у вчиненні вказаного злочину показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Вказує на те, що суд допустив неповноту, зокрема не вирішив клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказами по кримінальному провадженні: протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 09.01.2018 року, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.01.2018 року, протоколу огляду від 23.03.2018 року, протоколу огляду, помітки та вручення речей (грошей) від 25.01.2018 року, постанови про проведення контролю за вчиненням злочину-спеціального слідчого експерименту від 24.01.2018 року, протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25.01. 2018 року, протоколу обшуку магазину від 25.01.2018 року, протоколу обшуку приміщення службового кабінету №6 Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 25.01.2018 року, протоколу огляду від 19.02.2018 року, висновку експерта Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ №17/4 від 13.02.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.01.2018 року, протоколу огляду від 03.03.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.01.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_20 і ОСОБА_8 від 24.01.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_8 і ОСОБА_11 від 18.01.2018 року та 25.01.2018 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_8 і ОСОБА_20 від 24.01.2018 року. Зазначає, що при затриманні ОСОБА_8 , в порушення вимог ч.1 ст.213 КПК України, останнього позбавлено права на захист, права вимагати перевірки обґрунтованості затримання, чим порушено вимоги ч.4 ст.208 КПК України. Про затримання ОСОБА_8 повідомлено його дружину лише через 2,5 год. після затримання, а центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги лише о 17 год. 20 хв., тобто через 2 год. 23 хв., тоді як зобов`язаний був зробити це негайно. Крім того, до затриманого безпідставно були застосовані кайданки. Звертає увагу, що у відповідності до ст.84,85,98,99 КПК України прокурором не надано відповідних документів, які вказують на джерело походження грошових коштів, які належать УСБ України в Житомирської області. Посилається на те, що ОСОБА_8 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 22.03.2018 року вручене поза межами строку досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що є порушенням його права на захист. Зазначає, що прокурор звертався з клопотанням до слідчого судді апеляційного суду Житомирської області про надання дозволу на проведення негласних слідчих розшукових дій стосовно ОСОБА_20 , а ухвалою слідчого судді апеляційного суду Житомирської області №81-2 від 11.01.2018 року надано дозвіл на проведення негласних слідчих розшукових дій стосовно ОСОБА_20 , що є істотним порушенням вимог КПК України.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2020 року ОСОБА_8 засуджено ч.3 ст.368 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю строком на 3 (три) роки та з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у вигляді застави залишено до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в загальній сумі 4004,00 грн. Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 26 грудня 2017 року близько 20 години, у порушення ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. ст. 2, 8, 18, 23 та 31 Закону України «Про Національну поліцію», полковник поліції ОСОБА_8 , являючись службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне службове становище, усвідомлюючи надані йому повноваження щодо організації діяльності Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення у виді одержання неправомірної вигоди для себе, шляхом вимагання, погрожуючи використанням свого службового становища, пов`язане із наданням вказівок підлеглим йому працівникам відділення поліції групи реагування патрульної поліції Лугинського ВП зупиняти і затримувати транспорт підприємця та вилучати лісопродукцію для перевірок законності її походження, перебуваючи на ділянці по АДРЕСА_3 , під час особистої розмови з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 , висунув останньому вимогу надавати систематично йому неправомірну вигоду для себе за невчинення таких дій в розмірі від 5 до 10 тисяч гривень, в залежності від об`єму виконаної роботи останнім.

Розуміючи, що без передачі на вимогу ОСОБА_8 неправомірної вигоди останній може вчиняти з використанням свого службового становища перешкоджання його підприємницькій діяльності, ОСОБА_11 звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на одержання неправомірної вигоди, у порушення вимог ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. ст. 2, 8, 18, 23 та 31 Закону України «Про Національну поліцію», 18 січня 2018 року полковник поліції ОСОБА_8 , займаючи відповідальне службове становище, маючи намір на одержання неправомірної вигоди для себе, шляхом вимагання, усвідомлюючи надані йому повноваження щодо організації діяльності Лугинського ВП, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, погрожуючи використанням свого службового становища, пов`язаним із наданням вказівок працівниками підлеглої йому групи реагування патрульної поліції Лугинського ВП затримувати транспорт підприємця та вилучати лісопродукцію для перевірок законності її походження, під час особистої розмови з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 , близько 17 години 30 хвилин, знаходячись поблизу кафе «Хуторок», яке розташоване на трасі Київ-Ковель неподалік смт. Лугини Житомирської області, знову висунув останньому вимогу надати йому обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 10 тисяч гривень для себе за невчинення таких дій в інтересах ОСОБА_11 у січні поточного року.

Після цього, 24 січня 2018 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на особисте незаконне збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди, у порушення вимог ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. ст. 2, 8, 18, 23 та 31 Закону України «Про Національну поліцію», після перевірки працівниками групи реагування патрульної поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області автотранспорту з лісопродукцією ФОП ОСОБА_11 , в телефонному режимі вказав останньому про необхідність передачі йому раніше обумовленої неправомірної вигоди за січень поточного року не пізніше 25 січня 2018 року, погрожуючи вчиненням вищевказаних дій з використанням свого службового становища.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди, у порушення вимог ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. ст. 2, 8, 18, 23 та 31 Закону України «Про Національну поліцію», являючись службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне службове становище, усвідомлюючи надані йому повноваження, маючи намір на одержання неправомірної вигоди для себе, використовуючи надане службове становище, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, 25 січня 2018 року, близько 14 години 40 хвилин, перебуваючи біля приміщення магазину автозапчастин за адресою: АДРЕСА_4 , у ході особистої розмови, шляхом вимагання, надав вказівку ОСОБА_11 передати грошові кошти у сумі 10000 грн. до вищевказаного магазину запчастин, тим самим одержав від ОСОБА_11 раніше обумовлену неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 10 тисяч гривень за невчинення дій у січні 2018 року з використанням свого службового становища, пов`язаних із наданням вказівок працівникам підлеглої йому групи швидкого реагування відділення поліції затримувати транспорт підприємця та вилучати лісопродукцію для перевірок законності її походження.

Заслухавши доповідача, захисників та обвинуваченого, які просили задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Так, відповідно до положень ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчинення якого визнається обвинувачений.
Також, у вироку зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Основою мотивувальної частини вироку є аналіз і оцінка досліджених судом доказів. При ухваленні вироку мають одержати оцінку всі докази, розглянуті в судовому засіданні: як докази, на підставі яких суд визнав установленими ті або інші обставини, так і ті з них, через які суд дійшов висновку, що деякі обставини не мали місці в дійсності. Прийняття одних і відхилення, неврахування інших доказів судом має бути вмотивованим. Підставою неврахування доказів є відсутність у відомостей про обставини кримінального правопорушення властивостей належності, допустимості або їх недостовірності.

Статті 86, 87 КПК України регламентують, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухвалення судового рішення.

У відповідності до змісту ст. 89 КПК України у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку суд також вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки.

Вирок суду щодо ОСОБА_8 зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає.
Так, у формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним зазначено, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище, маючи намір на одержання неправомірної вигоди для себе, використовуючи службове становище, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, 25 січня 2018 року близько 14 год.40 хв., перебуваючи біля приміщення магазину автозапчастин за адресою: АДРЕСА_4 , у ході особистої розмови, шляхом вимагання, надав вказівку ОСОБА_11 передати грошові кошти у сумі 10000 грн. до вищевказаного магазину запчастин, тим самим одержав від ОСОБА_11 раніше обумовлену неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 10 тисяч гривень за невчинення дій у січні 2018 року з використанням свого службового становища, пов`язаних із наданням вказівок працівникам підлеглої йому групи швидкого реагування відділення поліції затримувати транспорт підприємця та вилучати лісопродукцію для перевірок законності її походження.

Суд у вироку навів докази на підтвердження винуватості ОСОБА_8 .
Разом з тим, судом не надано оцінки цим доказам з позиції їх допустимості, хоча з цього приводу було заявлене клопотання стороною захисту про визнання певних доказів недопустимими в порядку ст. 89 КПК України.
В клопотанні захисник ОСОБА_6 просив, визнати недопустимими доказами: протокол огляду від 23.03.2018 року; протокол огляду, помітки та вручення речей (грошей) від 25.01.2018 року; постанову про проведення контролю за вчиненням злочину-спеціального слідчого експерименту від 24.01.2018 року; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 25.01. 2018 року; висновок експерта ЖНДЕКЦ МВС України №1/3-44 від 21.02.2018 року; заяву ОСОБА_18 від 25.01.2018 року; висновок експерта Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ №17/4 від 13.02.2018 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 від 26.01.2018 року; ухвалу слідчого судді Житомирського апеляційного суду №82-2 від 11.01.2018 року; ухвалу слідчого судді Житомирського апеляційного суду №82-1 від 11.01.2018 року; ухвалу слідчого судді Житомирського апеляційного суду №6-21 від 23.01.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.01.2018 року; протокол огляду від 03.03.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.01.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року, в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_20 і ОСОБА_8 від 24.01.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року, в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_8 і ОСОБА_11 від 18.01.2018 року та 25.01.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року, в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_8 і ОСОБА_20 від 24.01.2018 року; протокол огляду від 19.02.2018 року.
В клопотанні захисник ОСОБА_7 просив визнати недопустимими доказами: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 09.01.2018 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.01.2018 року; протокол огляду від 23.03.2018 року; протокол огляду, помітки та вручення речей (грошей) від 25.01.2018 року; постанову про проведення контролю за вчиненням злочину-спеціального слідчого експерименту від 24.01.2018 року; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 25.01. 2018 року; протокол обшуку магазину від 25.01.2018 року; протокол обшуку приміщення службового кабінету №6 Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 25.01.2018 року; протокол огляду від 19.02.2018 року; висновок експерта Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ №17/4 від 13.02.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.01.2018 року; протокол огляду від 03.03.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.01.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року, в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_20 і ОСОБА_8 від 24.01.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року, в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_8 і ОСОБА_11 від 18.01.2018 року та 25.01.2018 року; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2018 року, в якому міститься текст телефонної розмови між ОСОБА_8 і ОСОБА_20 від 24.01.2018 року.
Але, суд першої інстанції питання про недопустимість цих доказів під час судового розгляду не вирішив, не навів обґрунтованих мотивів з цього приводу, а обмежився лише перерахуванням норм КПК України, що є істотним порушенням вимог КПК України.
На думку апеляційного суду доводи захисника про недопустимість доказів судом не спростовані.
Враховуючи, що в судовому рішенні не одержали належну оцінку усі докази, судове рішення не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим у зв`язку з чим, воно не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно розглянути кримінальне провадження та прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково, вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 09.10.2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Запобіжний захід обвинуваченому залишити попередній, у виді застави.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: