Справа № 546/158/20
провадження № 1-кп/527/7/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000312 від 06.09.2019 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизк Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого без укладання трудового договору, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 24.09.2010 року вироком Радянського районного суду м. Макіївки Донецької області за ч.1 ст. 187, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 14.03.2014 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
05.09.2019, близько 01.00 год., ОСОБА_4 правомірно перебував у приміщенні квартири, яку орендувала потерпіла ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . Користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_5 спала в спальні квартири, ОСОБА_4 вирішив викрасти її майно, а саме мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 Plus, який перебував на зарядці в приміщенні зали, ювелірні вироби та грошові кошти останньої.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , 05.09.2019, близько 01.00 год., переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю потерпілої, таємно викрав наступне майно ОСОБА_5 :
- ланцюжок із золота, масою 2,08 г., 583 проби, виробник «Бронницький ювелірний завод», вартістю 1 г золота відповідно до довідки від 21 лютого 2020 року 1400 грн., на суму 2912 грн.;
- кулон із золота, вагою 1,18 г, 583 проби, виробник «Ленинградское ПО "РУСКИЕ САМОЦВЕТЫ"», вартістю 1 г золота відповідно до довідки від 21 лютого 2020 року 1400 грн., на суму 1652 грн.;
- каблучка із золота з листком, масою 2,0 г, 583 проби, вартістю 1 г золота відповідно до довідки від 21 лютого 2020 року 1400 грн., на суму 2800 грн.;
- перстень із золота з дорогоцінним каменем рубін, вагою з каменем 6,0 г, вартістю 10000 грн.;

- каблучка із срібла з янтарним каменем, 925 проби, вагою з каменем 6 г, вартістю 900 грн.;

- ланцюжок із срібла, вагою 4,58 г., довжиною 55 см., 925 проби, вартістю 480 грн.;

- каблучка із срібла з надписом «Спаси и сохрани», виробника «ТОПАЗ Ювелірні вироби», вагою 2,74 г., розмір 16,5 мм, 925 проби, вартістю 196 грн.;

- кулон із срібла з агатом, вартістю 300 грн.;

- каблучка із золота, вагою 1,61 г., вартістю згідно товарного чеку № 007 від 22 вересня 2019 року, 2093 грн.;

- каблучка із золота, вагою 1,59 г., вартістю згідно товарного чеку № 007 від 22 вересня 2019 року, 2067 грн.;

- гроші в сумі 60 грн.;

- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 Plus, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю відповідно до довідки наданої ТОВ «АЛЛО» від 28 листопада 2019 року 5499,00 грн..
У подальшому ОСОБА_4 разом із викраденими речами ОСОБА_5 залишив приміщення квартири та поїхав до м. Полтава, де 06.09.2019, де продав викрадений телефон ПТ «КЛИМЧУК І КОМПАНІЯ» «ЛОМБАРД КАПИТАЛ» № 263, 32934592, в м. Полтава по вулиці Європейська, 35, а ювелірні вироби в подальшому продав по різним ломбардам м. Києва та м. Харкова, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальні збитки на суму 28659 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю. Усі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам справи, щиро розкаювався, просив суворо не карати.
Прокурор в судовому засіданні, в зв`язку з тим, що обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю заобставин викладених в обвинувальному акті, запропонував визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого йому обвинувачення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обсяг дослідження доказів обмежив дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, в ході судового засідання не встановлено.

ОСОБА_4 вчинив умисний злочин середньої тяжкості проти власності, за місцем проживання сільська рада компрометуючих матеріалів не має, працює без укладання трудового договору.

Згідно довідки ЦРЛ на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.
З урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п.2, п.9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», суд при постановленні вироку у справі про злочин, яким заподіяно матеріальну шкоду, зобов`язаний вирішити цивільний позов, а коли його не пред`явлено згідно з вимогами частин 2, 3 ст. 29 КПК України, - з власної ініціативи вирішити питання про відшкодування шкоди, якщо цього вимагає охорона державних або громадських інтересів.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Пунктом 3 частини 1 статті 91 КПК України передбачено, що вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 28659 грн. та відшкодування 3000 грн. витрат на правову допомогу.
Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав цивільний позов з цих підстав він підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду завдану протиправними діями в розмірі 28659 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень) та 3000 грн. (три тисячі) витрат на правову допомогу.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Глобинський районний суд Полтавської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1