08.10.2021
Справа №642/3473/21
Провадження №1-кс/642/3771/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава (з дислокацією у м. Харкові) ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

06 жовтня 2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава (з дислокацією у м. Харкові) ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000537 від 17.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127, ч. З ст. 368 КК України.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області № 181 ,о/с від 15.03.2021 старшого сержанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

Відповідно до розділу 3 «Положення про підрозділи поліції особливого призначення», затвердженого 04.12.2017 наказом № 987 Міністра внутрішніх справ ОСОБА_8 , до повноважень підрозділів поліції особливого призначення віднесено наступні функції: вживати заходів самостійно або відповідно до визначених функцій разом з іншими структурними підрозділами ГУНП та територіальними (відокремленими) підрозділами НПУ, Національною гвардією України, у процесі своєї діяльності взаємодіяти з органами правопорядку та іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування відповідно до Закону та інших нормативно-правових актів; вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях та під час проведення масових заходів; забезпечувати безпеку взятих під захист осіб, членів їх сімей, охорону адміністративних, державних будівель та інших об`єктів на підставах та в порядку, визначених законодавством України; доставляти у випадках і порядку, визначених законодавством, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

Відповідно до функціональних обов`язків поліцейського роти № 1 батальйону № 1 БПОП ГУНП в Харківській області віднесено, зокрема, неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; забезпечувати публічний порядок і безпеку на вулицях та в інших публічних місцях шляхом пішого та автопатрулювання території обслуговування ГУНП в області, у тому числі в складі спільних нарядів з працівниками поліції та/або військовослужбовцями НГУ; приймати участь у проведенні цільових оперативно-профілактичних відпрацювань території районів найбільш вражених вуличними злочинами; при отриманні інформації про злочин негайно доповісти черговому прибути на місце злочину, прийняти заходи по виявленню та затриманню, осіб, які скоїли злочин, надати допомогу постраждалим, встановити свідків та до прибуття сілдчо-оперативної групи забезпечити охорону місця події, недоторканість умов та збереження слідів, знарядь злочинів та інших речових доказів. Окрім того, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці , або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні органи.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, шо регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та

профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені , кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи ' місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за^ спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом Державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою 0 підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п. 6 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №100 від 08 лютого 2019 року, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Відповідно до п. 7 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 100 від 08 лютого 2019 року, поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки. За рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ITC ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ITC ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються: до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; у міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах - до органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування яких сталася така подія, для прийняття відповідних рішень та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудовим розслідуванням встановлено, що цивільна особа колишній працівник Національної поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи спільно із працівниками правоохоронного органу Головного управління Національної поліції України, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в листопаді 2020 року (точна дата під час досудового розслідування не встановлена), шляхом використання наданої їм влади та службових повноважень, організували злочинну схему отримання неправомірної вигоди, а саме, будучи обізнаними про встановлений чинним законодавством порядок реагування органів Національної поліції України в разі виявлення ознак кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, отримують неправомірну вигоду із затриманих осіб, за не притягнення останніх до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності.

Так, досудовим розслідуванням встановлень, що старший сержант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_10 , вирішили залучити раніше знайомого, цивільну особу - колишнього працівника Національної поліції ОСОБА_9 , до участі у вчиненні умисних злочинів, а саме отримання неправомірної вигоди від громадян за не притягнення останніх до відповідальності, на що ОСОБА_9 надав згоду та достовірно знав, що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 є працівниками поліції.

Так, 02.05.2021 приблизної 16.30 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_10 з метою реалізації спільного злочинного умислу, діючи спільно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, при використанні службового становища неподалік від будинку, розташованого по пр-т. Науки 69, (більш точну адресу в ході досудового розслідування не встановлено) затримали ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого о 17.15 год. того ж дня доставили його за адресою по АДРЕСА_2 , де їх чекав ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_11 помістили до автомобілю, який ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , використовують у своїй злочинній діяльності, а саме Mercedes Benz ML 320, сірого кольору, іноземної реєстрації, VTN: 4JGAB54B0YA180390, де висунули погрозу доставити його до відділку поліції для притягнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів. За уникнення вказаних наслідків, ОСОБА_9 реалізуючи спільний умисел, висунув вимогу про необхідність надання їм наявних у ОСОБА_11 грошових коштів.

Того ж дня, близько о 18.12 год. неподалік від будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , змусили ОСОБА_11 зняти грошові кошти з банківської карти, які йому перевів його знайомий ОСОБА_12 , та передати неправомірну вигоду в розмірі 8 900 грн. останнім, за неповідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_10 як службовими особами, а також цивільною особою ОСОБА_9 інформації, про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» та не інформування, шляхом написання відповідних рапортів, про вказані обставини керівників органу (підрозділу) поліції та як наслідок не ініціювання внесення відповідним органом досудового розслідування вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Після отримання грошових коштів, приблизно о 18.30 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 відпустили ОСОБА_11 та грошові кошти поділили між собою.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. З ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

06.10.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

В судовому прокурор підтримав клопотання та послався на те, що застосування жодного більш м`якого запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечували. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,

обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4 ) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, даний злочин є тяжким.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відноситься до категорії тяжких, та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10-ти років, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та тяжкість покарання може змінити місце свого мешкання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду,

Так, встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі без можливості застосування ст. 75 КК України з конфіскацією майна. Розуміючи можливість призначеного йому покарання ОСОБА_5 може вчиняти дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування чи суду. Вказані обставини, в сукупності з його негативним способом життя, що виразився у вчиненні злочину та порушенні присяги працівника поліції, підтверджує можливість ОСОБА_5 вчиняти дії, що будуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який вчинив будучи співробітником правоохоронного органу, основне завдання якого запобігати правопорушенням. Вчиняючи правопорушення ОСОБА_5 порушив присягу поліцейського та основоположні принципи правоохоронної діяльності. Така поведінка ОСОБА_5 порочить звання поліцейського та свідчить про нехтування наданої йому народної довіри. Також, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, з використанням своїх службових повноважень, які надані йому державою для захисту інтересів суспільства. Однак, ОСОБА_5 використав їх у власних інтересах, в протиправних цілях. Тож вказані обставини в сукупності дають підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 , може продовжити вчиняти інші злочини.

Також, встановлено, що ОСОБА_5 працював у правоохоронних органах, тож він обізнаний про методи та способи ведення досудового розслідування, а отже, розуміючи подальший процес досудового розслідування, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, та обставин, що ОСОБА_5 був працівником правоохоронного органу, становить окремий ризик щодо його можливості впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. в силу займаної посади має знайомих та друзів в правоохоронній системі, тому може здійснити спроби щодо використання вказаних зав`язків з метою перешкоджанню кримінальному провадженню.

Також встановлено, що більшість свідків у кримінальному провадженні, у яких ОСОБА_5 разом з іншими співучасниками вимагав грошові кошти, є наркозалежними особами, особами з низьким соціальним статусом, в силу чого вони є уразливими особами та можуть піддаватися впливу. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 , користуючись своїм становищем як колишнього працівника поліції шляхом підкупу, погроз або інших активних дій може здійснити вплив на вищезазначених осіб з метою надання ними неправдивих показань.

Встановлено, що ОСОБА_5 не має хронічних або важких захворювань, має соціальні родинні зв`язки, має закордонний паспорт, що в сукупності з його фінансовим становищем дає підстави вважати, що розуміючи можливе призначене йому покарання, він може вчинити дії спрямовані на зміну місця проживання або переїзду до іншої країни, а отже може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків,

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Дежавного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава (з дислокацією у м. Харкові) ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», на строк в рамках досудового розслідування до 24 жовтня 2021 року включно.

Початок строку тримання під вартою - з моменту затримання, 06 жовтня 2021 року.

Строк дії ухвали до 24.10.2021.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу за наступними реквізитами: на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (отримувач коштів), Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249, Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, Код банку отримувача: 820172, Рахунок отримувача: UA0006674, призначення платежу - запобіжний захід, до сплину терміну тримання під вартою.

Після внесення застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти звільнити.

Та покласти на нього обов`язки.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати обов`язки на строк до двох місяців, але в рамках досудового розслідування:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки їх невиконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08 жовтня 2021 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1