Справа № 473/4045/21
Номер провадження1-кп/473/339/2021
ВИРОК
іменем України

"15" листопада 2021 р. місто Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

його захисник ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000401 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нові Ставки, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянин України, українець, з неповною вищою освітою, не одружений, інвалід 3 групи за загальним захворюванням, не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживав за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16.10.2021 року о 19:00 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 за місцем свого мешкання, розташованого за адресою АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязнених стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень потерпілій і бажаючи їх настання, умисно наніс не менше 2 ударів кулаком правої руки в область голови та не менше одного удару в область грудної клітини ОСОБА_8 .

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани на червоній облямці нижньої губи справа, набряку в ділянці лівого плечового суглобу передній поверхні та скроневій ділянці справа, крововилив в ділянці лівої молочної залози.

По ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді рани на червоній облямці нижньої губи справа відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тілесні ушкодження у вигляді набряку в ділянці лівого плечового суглобу передній поверхні та скроневій ділянці справа, крововилив в ділянці лівої молочної залози відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення визнав, не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, та на підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що близько 8 років вона співмешкала без реєстрації шлюбу з обвинуваченим, мають двох дітей, але батьком дітей обвинувачений не записаний. Точної дати вона не пам`ятає, десь в минулому місяці, коли вона повернулася від родичів із Західної України, то у неї вдома обвинувачений та його брат знаходилися в стані сп`яніння. Вони сіли вечеряти, але через ревнощі з боку обвинуваченого виникла суперечка. Вона хотіла вийти з кухні, проте обвинувачений не давав це зробити. Вона впала. Обвинувачений наніс їй один удар в обличчя, пару разів вдарив в голову та груди. Бив руками. Брат відтягував обвинуваченого від неї. Вона, захищаючись, кинула в нього тарілкою та ножем, проте не влучила. По телефону, який був в кімнаті поруч та належав обвинуваченому, - вона викликала поліцію. Того ж дня пройшла освідування на встановлення тілесних ушкоджень, лікувалася близько 2 тижнів. Обвинувачений намагався перед нею вибачитися, примиритися, проте вона йому не простила те, що він скоїв, оскільки боїться його, так як він погрожує їй та дітям.

Як вбачається з документів, що були надані прокурором, дізнання у даній справі було розпочато на підставі заяви потерпілої ОСОБА_8 , яка звернулася до поліції 16 жовтня 2021 року, а також відповідно до рапорту про отримання повідомлення із служби 102 від ОСОБА_8 про подію, зазначену в обвинувальному акті, яке було отримано 16.10.2021 року о 20.32 год. та зареєстровано у Вознесенському РУП.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно із наданим Витягом з ЄРДР інформацію про подію була внесена 17.10.2021 року о 09:36:26 год. з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України.

На підставі постанови дізнавача від 17.10.2021 року було призначено проведення судово-медичної експертизи, згідно із висновком якої №388 від 21.10.2021 року на основі даних судово-медичного огляду у ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани на червоній облямці нижньої губи справа, набряк в ділянці лівого плечового суглобу передній поверхні та скроневій ділянці справа, крововилив в ділянці лівої молочної залози. Рана на червоній облямці нижньої губи справа відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розладом здоров`я, набряк в ділянці лівого плечового суглобу передній поверхні та скроневій ділянці справа, крововилив в ділянці лівої молочної залози відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару (ударів) руками, ногами. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в час, вказаний постраждалою 16.10.2021 року близько 21 години.

Про дослідження інших доказів, а також про допит свідків, - сторони провадження клопотань не заявляли, тому із врахування засад змагальності (ст.22 КПК України) та диспозитивності (ст.26 КПК України) кримінального провадження - вони судом не досліджувалися.

Оцінюючи досліджені докази, зокрема визнання обвинуваченим пред`явленого обвинувачення, та документи, надані прокурором, із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_8 .

В судових дебатах прокурор та потерпіла просили призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, тоді як захисник та обвинувачений просили призначити покарання у вигляді штрафу, зазначивши, що ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом встановлено не було, в обвинувальному акті такі обставини прокурором та дізнавачем зазначені не були.

Щодо даних про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 не має непогашених судимостей на момент постановлення вироку; за місцем проживання характеризується позитивно; є інваром 3 групи за загальним захворюванням, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; а також те, що вчинене ОСОБА_5 правопорушення є проступком проти здоров`я особи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень можливе у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

Обираючи таке покарання суд враховує, що згідно із санкцією ч.2 ст.125 КК України за вчинення особою умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, - передбачено такі альтернативні види покарань як штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арештна строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому ним проступку визнав та згідно із показами потерпілої намагався примиритися. Він має інвалідність 3 групи та хоча це і не є перешкодою для призначення йому покарання у вигляді громадських робіт з огляду на положення ч.3 ст.56 КК України, разом із тим за відсутності повної інформації про характер та причини захворювання, що є причиною інвалідності обвинуваченого, суд позбавлений можливості перевірити можливість відбуття ним саме такого покарання, оскільки висновку МСЕК чи іншої медичної документації суду надано не було.

Тому з огляду на обставини справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу та враховує, що відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

В пункті 3 зазначеної Постанови вказано, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 р. окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до п.2-1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 2-1) особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1