Справа № 308/223/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 05.01.2022 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000699 від 20.11.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ПП « ОСОБА_7 », одруженого, має на утриманні 4 дітей, освіта середня, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України,
В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000699 від 20.11.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2022 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 листопада 2021 року працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, а саме: інспектором взводу №2 роти №1 (з обслуговуванням міста Ужгород) лейтенантом поліції ОСОБА_8 та поліцейським взводу №2 роти №1 (з обслуговуванням міста Ужгород) капралом поліції ОСОБА_9 - відповідно до розробленої розстановки сил та засобів взводу №2 роти №1 батальйону та взводу №2, роти №3 батальйону патрульної поліції в Закарпатській області ДПП з 19 год. 00 хв. 19.11.2021 до 07 год. 00 хв. 20.11.2021, затвердженої начальником Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції підполковником поліції ОСОБА_10 , здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом на автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп» перед КПП «Тиса» в Ужгородському районі Закарпатської області.
Здійснюючи нагляд за дорожнім рухом по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», 801 км, Ужгородського району Закарпатської області, а саме: в місці значного скупчення вантажних транспортних засобів, які стоять в черзі та слідують на КПП «Тиса», побачили вантажний транспортний засіб марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі сторони міста Ужгород у напрямку КПП «Тиса», який намагався об`їхати чергу крайньою лівою смугою руху. Одразу було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб на підставі п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: «якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху».
Приблизно о 07 год. 20 хв. підійшли до зупиненого автомобіля, належним чином представились. На їхню вимогу пред`явити документи, що посвідчують його особу, останній відмовився.
Через деякий час, близько 07 год. 31 хв. 20.12.2021 року, за вищевказаною адресою ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою безперешкодного проїзду черги, розраховуючи на можливість такого пропуску, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови надав страховий поліс та грошові кошти, а саме: дві купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами ХБ5868941 та А36332719 у руки інспектору взводу №2 роти №1 (з обслуговуванням міста Ужгород) лейтенанту поліції ОСОБА_8 , тобто неправомірну вигоду у сумі 1000 гривень, достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями органу державної влади.
Згодом ОСОБА_8 відмовився від отримання згаданих грошових коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» проінформував про подію, що мала місце, через гарячу лінію «102» органи Національної поліції України.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: у наданні неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
Разом з цим, 20 листопада 2021 року працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, а саме: інспектором взводу №2 роти №1 (з обслуговуванням міста Ужгород) лейтенантом поліції ОСОБА_8 та поліцейським взводу №2 роти №1 (з обслуговуванням міста Ужгород) капралом поліції ОСОБА_9 - відповідно до розробленої розстановки сил та засобів взводу № 2 роти №1 батальйону та взводу №2 роти №3 батальйону патрульної поліції в Закарпатській області ДПП з 19 год. 00 хв. 19.11.2021 до 07 год. 00 хв. 20.11.2021, затвердженої начальником Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції підполковником поліції Юрієм Марценишиним, здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом на автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», перед КПП «Тиса» в Ужгородському районі Закарпатської області.
Здійснюючи нагляд за дорожнім рухом по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», 801 км, Ужгородського району, Закарпатської області, а саме: в місці значного скупчення вантажних транспортних засобів, які стоять в черзі та слідують на КПП «Тиса», побачили вантажний транспортний засіб марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі сторони міста Ужгород у напрямку КПП «Тиса», який намагався об`їхати чергу крайньою лівою смугою руху. Одразу було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: «якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху».
Приблизно о 07 год. 20 хв. підійшли до зупиненого автомобіля, належним чином представились. На їхню вимогу пред`явити документи, що посвідчують його особу, останній відмовився.
Через деякий час, о 07 год. 31 хв. 20 грудня 2021 року за адресою, вказаною вище, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою безперешкодного проїзду черги, розраховуючи на можливість такого пропуску, достовірно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_8 , який перебував у однострої поліцейського, на якому розміщений нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, а також відповідно до закону та посадової інструкції наділений повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, діючи всупереч вимогами абз. 2 ч. 3 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення, під час розмови шляхом надання неправомірної вигоди грошових коштів, а саме: двох купюр номіналом 500 гривень з серійними номерами ХБ5868941 та АЗ6332719, здійснив вплив на ОСОБА_8 для безперешкодного проїзду черги, розраховуючи на можливість такого пропуску, тобто з метою добитися прийняття незаконного рішення.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, а саме у впливі у будь якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена та підписана 05.01.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_11 , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.
Прокурор Ужгородської оружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обинуваченим ОСОБА_4 від 05.01.2022 року, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 просив затвердити угоду про визнання винуватості.
До матеріалів справи додано заяву потерпілого ОСОБА_8 , згідно з якою відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надає прокурору Ужгородської окружної прокуратури письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Із змісту угоди про визнання винуватості від 05.01.2022 року вбачається, що прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 369 та ч. 1 ст. 343 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343 та ч. 1 ст. 369 КК України, та щиро розкаявся. При цьому, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, за ч. 1 ст. 369 КК України - у вигляді штрафу 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 1 ст. 343 КК України у вигляді штрафу 100 (сто) неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України сторони погоджуються на призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.
В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На всі запитання обвинувачений ОСОБА_4 відповів «так». Після роз`яснення ст.63 Конституції України та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 343 та ч. 1 ст. 369 КК України за обставин, викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 343 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків; кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, потерпілим відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 343 КК України, тобто у впливі у будь якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, та за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що угода, укладена 05.01.2022 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 січня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000699 від 20.11.2021 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;
за ч. 1 ст. 343 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2021.

Речові докази, а саме: дві купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами ХБ5868941 та АЗ6332719 - конфіскувати в дохід держави.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1