Номер провадження:1-кс/521/4970/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000507 від 24.09.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою ст. слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_5 від 29.03.2011 року, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000507 від 24.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 195 КК України.

В обґрунтування клопотання, адвокат посилається на те, що 29 березня 2011 року постановою старшого слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_5 , яка на той час проводила досудове слідство по кримінальної справі № 64 накладено арешт на все майно ОСОБА_4 , за нормами КПК України 1960 року.

За результатами розслідування цієї кримінальної справи, відносно ОСОБА_4 було складено обвинувальний висновок, та кримінальну справу № 64 було направлено до Київського районного суду м. Одеса.

В результаті судового розгляду у суду Київського району м. Одеса судом було винесено постанову про направлення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 на додаткове розслідування, що підтверджується копією постанови суду (оригінал зберігається в матеріалах кримінальної справи).

Після повернення вказаної кримінальної справи на додаткове розслідування, 22 травня 2014 року, вступив в дію КПК України 2012 року, та згідно перехідних положень Кримінально-процесуального Кодексу України 2012 року, матеріали кримінальної справи внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507.

Таким чином реєстровий номер кримінальної справи № 64 був змінений на кримінальне провадження за № 0000507, та проведення досудового розслідування було доручено на той час слідчому відділенню Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

30 жовтня 2014 року начальник відділення розслідування злочинів в сфері господарської діяльності Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 вказане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000507 закрила у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Про те, що після закриття кримінального провадження арешт з майна ОСОБА_4 не скасовано, про що вона дізналась тільки в 2017 році.

В квітні 2017 року представник ОСОБА_4 звернувся з заявою до слідчого відділу Малиновського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області по внесення уточнюючих даних в постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в частині скасування арешту на майно, про що отримав відмову з рекомендацією звернення до суду.

12.11.2019 року він звернувся до Малиновського районного суду м. Одеса з заявою про скасування арешту майна ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що кримінальне провадження відносно них закрито ще в жовтні 2014 року, а при винесені постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, не було вирішено питання про скасування арешту її майна, що грубо порушує її права.

До початку судового розгляду, а саме 19.11.2019 року прокурор ОСОБА_7 , який приймав участь в розгляді його заяви про скасування арешту майна, заявив, що на теперішній час постанова про закриття кримінального провадження скасована.

Однак з цього часу, а саме з 27 листопада 2019 року, що становить майже два роки, ні яких слідчих або інших дій з ОСОБА_4 не проводилось, що свідчить про грубе порушення прав особи інтереси якої я представляю та про грубе порушення строків досудового розслідування.

З даних підстав, адвокат ОСОБА_3 просить у своєму клопотанні скасувати арешт накладений постановою ст. слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_5 від 29 березня 2011 року, якою був накладений арешт на все майно ОСОБА_4 .

До суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 , який просив розглядати клопотання за його відсутністю та заявника, свої вимоги викладені у клопотанні підтримує у повному обсязі, та просить скасувати арешт з майна, що належіть ОСОБА_4 .

Прокурор також надав суду заяву, відповідно до якої просить розглядати вказане клопотання за його відсутністю, та не заперечував проти задоволення клопотання адвоката.

Дослідивши клопотання та матеріали які обґрунтовують його доводи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п.9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тому заява про скасування арешту з майна підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності цим КПК, тобто в порядку КПК України 1960 року.
Згідно п. 10 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.
Як вбачається з відповіді в.о. заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси за № 51-5230Вих.-21 від 15.09.2021 кримінальна справа, в рамках якої прийнято рішення про арешт майна ОСОБА_4 перебуває на стадії досудового слідства.
З аналізу діючого законодавства вбачається, що інститут забезпечення кримінального провадження існує в рамках самого кримінального провадження та має першочерговий характер застосування на стадії досудового розслідування та судового розгляду. При цьому даний інститут слугує механізмом забезпечення виконання завдань кримінального провадження та покликаний на поліпшення проведення досудового розслідування та подальшого направлення кримінального провадження до суду. За таких умов регулювання стадії кримінального процесу важливіше за регулювання інституту кримінального процесу. За таких умов, той факт, що досудове розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_4 не було завершено, а існування в даному провадженні інституту забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна порушує права інших осіб, які мають законні підстави бути володільцями арештованого майна, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення дотримання прав ОСОБА_4 її клопотання про скасування арешту майна повинно бути розглянуто в порядку КПК України 2012 р. Дана позиція забезпечить дотримання п. 1 ч. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім того, звернення до суду в порядку КПК України 2012 р. забезпечує реалізацію правових норм, закріплених у ст. 41 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. В даному провадженні арешт майна є чинним на сьогоднішній день, питання про його скасування виникло під час дії КПК України 2012 р.
За таких умов, з урахуванням того, що правові відносини, які наявні під час розгляду даного кримінального провадження регулюються згідно з вимогами КПК України 2012 р., положення якого гарантують більше прав людини, передбачають більше механізмів реалізації цих прав та здійснення процесуальних дій для сторони захисту, аніж положення КПК 1960 р., слідчий суддя вважає, що правильним є розгляд клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна слідчим суддею відповідно до вимог КПК України 2012 р.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України (2012), арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вичинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судці або суду до скасування арешту майна у встановленого цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що в проводжанні прокуратури Малиновського району м. Одеси проводилось досудове слідство по кримінальній справі №64, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

29.03.2011 року постановою старшого слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_5 , яка на той час проводила досудове слідство по кримінальної справі № 64 накладено арешт на все майно, ОСОБА_4 , за нормами КПК України 1960 року.

За результатами розслідування цієї кримінальної справи, відносно ОСОБА_4 було складено обвинувальний висновок, та кримінальну справу № 64 було направлено до Київського районного суду м. Одеса.

В результаті судового розгляду у суду Київського району м. Одеса судом було винесено постанову про направлення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 на додаткове розслідування, що підтверджується копією постанови суду (оригінал зберігається в матеріалах кримінальної справи).

Після повернення вказаної кримінальної справи на додаткове розслідування, 22 травня 2014 року, вступив в дію КПК України 2012 року, та згідно перехідних положень Кримінально-процесуального Кодексу України 2012 року, матеріали кримінальної справи внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507.

Таким чином реєстровий номер кримінальної справи № 64 був змінений на кримінальне провадження за № 0000507, та проведення досудового розслідування було доручено на той час слідчому відділенню Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

30 жовтня 2014 року начальник відділення розслідування злочинів в сфері господарської діяльності Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 вказане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000507 закрила у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Так, вивченням матеріалів кримінального провадження № 000507 встановлено, що востаннє слідчим 05.03.2019 року приймалось рішення про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке 27.11.2019 прокурором скасовано.

На час вирішення клопотання досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт, не завершено, та жодній особі про підозру не повідомлено.

Метою опису (арешту) майна, відповідно до положень ст. 126 КПК України ( в редакції 1960 року) є забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна обвинуваченого, або осіб, які за законом несуть відповідальність за його дії.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 не є підозрюваною особою по кримінальному провадженні до неї як до власника майна цивільний позов не заявлявся.
За таких обставин, подальше перебування під арештом зазначеного майна є не доцільним, в зв`язку з чим клопотання про його скасування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.167, 170, 174, 372, 376 КПК України, , п. 9 розділу XI Перехідних положень КПК України в редакції від 13.04.2012 року із змінами та доповненнями, ст. 126, КПК України від 28.12.60 року із змінами та доповненнями, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою ст. слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_5 від 29 березня 2011 року, якою був накладений арешт на все майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальній справі №64.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1