ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3105/20
Провадження № 1-кп/210/278/21

"29" листопада 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
сторони та учасники кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурори Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 листопада 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001768 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в ст. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
1). 16.06.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік та 6 місяців;
2). 27.12.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
3). 27.08.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання по вироку від 27.12.2011 року і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 1 місяць, звільнений 29.11.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 12 днів;
4). 25.03.2021 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років;
5). 15.07.2021 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки, на підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом складання призначених покарань за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25.03.2021 року та цим вироком остаточно призначено покарання 5 років 5 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності при наступних обставинах.
Так ОСОБА_8 , 24.11.2019 року приблизно о 13 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні пункту прийому металобрухту ТОВ «Кривбас-Мет», який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Орджонікідзе (Криворіжсталі), 67в, де здавав металобрухт ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час спілкування з якою у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння її майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, усвідомлюючи, що його дії носять злочинний та відкритий характер, переслідуючи корисливу мету, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме завдавши ОСОБА_7 одного удару рукою стиснутою у кулак в область голови, від чого остання втратила рівновагу, схопив її за одяг та потягнув до підсобного приміщення, в якому перебували особисті речі потерпілої, де зі столу відкрито викрав мобільний телефон марки Fly IQ 4405 Quad IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 17.12.2019 року № 34/12.1/1133 складає 450,00 грн.
Після чого, заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_8 місце скоєння злочину покинув, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на зазначену суму.
За вчинення вищевказаних дій ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчинені умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками «відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого».
В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні спочатку не визнав, у подальшому змінив позицію, вину визнав, у вчиненому розкаявся, та пояснив суду, що він приїхав до пункту прийому металобрухту, точну адресу не пам"ятає, здав металобрухт, отримав за нього кошти. Йому потрібні були кошти, щоб сплатити аренду за квартиру, яку він винаймав, тому він вирішив заволодіти телефоном у жінки, яка приймала металобрухт. Потерпіла все це бачила, просила повернути, але він на її прохання не реагував, та залищив місце події, телефон потім продав.
Окрім визнання обвинуваченим своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, його вина підтверджується показаннями потерпілої, допитаних під присягою свідків, та зібраними по справі письмовими доказами.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , показала, що в листопаді 2019 року зранку вона прийшла на роботу до пункту прийому металобрухту «Кривбас-Мет» за адресою вул. Криворіжсталі, 67-в. Приблизно о 13:00 годині того ж дня до вказаного пункту прийому металобрухту приїхали кілька людей, які привезли метал. Молода жінка та високий чоловік сказали що в цей день приїдуть ще раз. Приїхавши знову привезли не велику кількість металу. Потерпіла пішла до своєї будки, щоб порахувати гроші, помітивши що хлопець був з мішком в руках, вона підбігла, вихватила мішок, побачила що там була мідь, в цей час обвинувачений підбіг схватив біля горла та наніс не сильний удар в обличчя лівою рукою , рвонув фартух, в карман якого вона зазвичай складує гроші для виплати за металобрухт, тримаючи потерпілу однією рукою повів в «каптьорку» де шукав гроші, там на столі взяв телефон, який є особистою власністю ОСОБА_7 . Отямившись від шоку, приблизно через 2 хвилини потерпіла натиснула тривожну кнопку. Також зазначила, що вона добре запам"ятала обвинуваченого, за зростом, рисами обличчя (ніс, вуста), оскільки весь час бачила його перед собою. Заяву писала власноручно, примус до неї не застосовувався.
Допитаний в судовому засіданні 24.11.2020 року свідок ОСОБА_10 показав, що в кінці листопада 2019 року до нього в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зайшов хлопець та запропонував продати телефон обґрунтувавши це тим, що йому потрібні гроші. Обвинуваченому було запропоновано 200 гривень, він одразу погодився. Думок про те, що телефон крадений у свідка не виникало, був впевнений що телефон належить ОСОБА_8 . Телефон віддав працівникам поліції добровільно, впізнав ОСОБА_11 за рисами обличчя.
Допитаний в судовому засіданні 14.12.2020 року слідчий ОСОБА_12 показав, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 було відкрито за фактом грабежу. Було проведено допит потерпілої, допит свідків а також проводився слідчий експеримент за участю підозрюваного якого було конвойовано, понятих, яким було роз`яснено їх права. В ході слідчого експерименту підозрюваним було показано як він вчинив в злочин. Після чого було складено протокол слідчого експерименту. Під час слідчого експерименту поняті були присутні весь час. На запитання прокурора щодо застосування до ОСОБА_8 засобів фізичного впливу співробітниками поліції відповів що не застосовувались та наголосив на тому, що від ОСОБА_8 скарг на це не надходило. В протоколі підозрюваний особисто ставив підпис.

Допитаний в судовому засіданні 10.02.2021 року свідок ОСОБА_13 показала, щовона колега потерпілої, вказала на те,що з обвинуваченим раніше були не знайомі. Розповіла що коли співробітники поліції привезли ОСОБА_8 на місце вчинення правопорушення для проведення слідчого експерименту була її зміна. Обвинувачений відповідав на питання слідчого, розповідав та показував послідовність своїх дій Слідчий експеримент проводився приблизно рік назад, була тепла погода напевно весна, друга половина дня. Приїхали співробітники поліції, представились показали документи, вивели ОСОБА_11 з машини, ще були присутні два свідки, вони представились. На обвинуваченого морального чи фізичного впливу не було, в своїх показах не плутався, розповідав чітко. На запитання захисника відповіла що на слідчий експеримент приїхало дві машини. В що був вдягнений обвинувачений не пам`ятає. Обвинувачений вів себе дуже зухвало, руки були в наручниках. Слухати про те що відбувалось було страшно. Обвинувачений ходив показував де він стояв що робив. Співробітників поліції було приблизно шість чоловік.

Потерпіла ОСОБА_7 при призначенні міри покарання покладалася на розсуд суду, заяв та клопотань не має. Подальший розгляд просила провадити за її відсутності. Цивільний позов не має наміру подавати.
Відповідно до положень ст. 325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_7 , враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та її заяви про це.
На виконання вимог ст. 349 КПК судом з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджувалися в першу чергу, сторона захисту, у тому числі й обвинувачений, не заявляла клопотань про виклик у судове засідання свідків захисту. Сторона захисту та обвинувачений не заперечувала проти такого порядку дослідження доказів.
Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показів потерпілої, свідків обвинувачення та обвинуваченого, вина ОСОБА_8 у пред`явленому обвинувачені підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, які досліджені судом з урахуванням позицій учасників судового провадження:
- протоколом огляду місця події від 24 листопада 2019 року, складеного слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_14 , в присутності понятих, спеціаліста, потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого оглянуто приміщення схоже на ангарне, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в (мат. к.п. а.с. 5-6), та фототаблицею до протоколу огляду від 24 листопада 2019 року (мат. к.п. а.с. 7-10);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 листопада 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомила про відкрите заволодіння її мобільним телефоном, яке мало місце у пункті прийому металобрухту ТОВ «Кривбас-Мет» 24.11.2019 року приблизно о 13:35 годин по вул. Криворіжсталі, 67в (мат. кп. а.с. 11);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 грудня 2019 року, в присутності понятих та потерпілої ОСОБА_7 , відповідно з якого встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала на фото № 1 обвинуваченого ОСОБА_8 за загальними рисами обличчя (мат. к.п., а.с. 14-15);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 грудня 2019 року, складеного в присутності понятих та потерпілої ОСОБА_7 , відповідно з якого встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала на фото № 3 обвинуваченого ОСОБА_8 за загальними рисами обличчя (мат. к.п., а.с. 16-17);
- протоколом огляду місця події від 09 грудня 2019 року, складеного старшим слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_12 , в присутності понятих та інших осіб, власників приміщення, відповідно до якого оглянуто приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході огляду якого виявлено та вилучено мобільний телефон Fly IQ 4405 Quad IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 (мат. к.п. а.с. 37);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 грудня 2019 року, складеного в присутності понятих та свідка ОСОБА_10 , відповідно з якого встановлено, що свідок ОСОБА_10 впізнав на фото № 3 обвинуваченого ОСОБА_8 , як чоловіка який 24.11.2019 року перебуваючи в приміщенні магазину «Mobi life» продав мобільний телефон Fly, за загальними рисами обличчя (мат. к.п., а.с. 38-39);
- постановою від 09 грудня 2019 року про визнання речовим доказом мобільного телефону Fly IQ 4405 Quad IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 (мат. к.п. а.с 41);
- розпискою потерпілої ОСОБА_7 про отримання на зберігання мобільного телефону Fly IQ 4405 Quad IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 (мат. к.п. а.с 40);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2020 року, складеного старшим слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_12 , в присутності понятих, за участі інших осіб, ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_8 розповів про обставини вчинення злочину, який він скоїв 24.11.2019 року, перебуваючи на території пункту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_3 в та показав місце вчинення злочину (мат. к.п. а.с. 80-81) та фототаблицею до слідчого експерименту (мат. к.п. а.с. 82-83);
За клопотанням сторони обвинувачення судом безпосередньо також досліджено висновок експертизи а саме:
- судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/1133 від 17.12.2019 року, відповідно до якої ринкова вартість мобільного телефону Fly моделі IQ 4405 Quad, придбаний в 2018 році, станом на 24.11.2019 року складає 450,00 гривень (мат. к.п. а.с 46-49).
Висновок експертизи отримано у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку.
У зв"язку з визнанням вини обвинуваченим захисник ОСОБА_9 відмовився від клопотання про визнання доказів недопустимими. Відмова захисника прийнята судом з урахуванням думки учасників судового розгляду.
Крім того, ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року доручено керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_8 обставин застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001768 від 25 листопада 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, працівниками Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області, у відповідності з вимогами Закону України «Про державне бюро розслідувань» та нормами КПК України.
Згідно з постанови старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_15 про закриття кримінального провадження від 27 квітня 2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 10.03.2021 року, за заявою ОСОБА_8 відносно службових осіб Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області складу вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.
Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), за яким він обвинувачується.
Враховуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченого слід визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та кваліфікувати його дії за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Встановлені обставини вчинення злочину, досліджені письмові докази у справі у своїй сукупності беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При визнанні ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого суд враховує положення статті 337 КПК України.
Суд зазначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У суду відсутні підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, судовий розгляд проведено в межах висунутого прокурором обвинувачення.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 186 КК України є тяжким злочином.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_8 скоїв тяжкий умисний злочин проти власності, маючи не зняті та непогашені судимості за попередніми вироками, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше неодноразово засуджений, у тому числі й за злочини проти власності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога станом на 2021 рік не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України є його щире каяття.
Що стосується обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує положенння Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04 червня 2010 року № 7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки (пункт 19).

Пункт 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Дії ОСОБА_8 , згідно з висунутого обвинувачення не кваліфіковані за ознакою повторності, тому враховуючи наявність попередніх судимостей за умисні кримінальні правопорушення, які не погашені, суд враховує рецедив, як обставину, що обтяжує покарання.

Суд також приймає до уваги досудову доповідь, згідно з якою виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, способу вчинення злочину, наслідків, які від нього настали, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_8 основного покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції на певний строк.
Приймаючи до уваги встановлені обставини, позицію сторони обвинувачення та захисту, а також те, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, будучи раніше неодноразово судимим до реальної міри покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, що вказує на те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 неможливо без ізоляції від суспільства.
З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 повинно бути призначено у виді позбавлення волі, підстав для застосування положень ст. 75, 76 КК України суд не вбачає.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд також не вбачає.
Крім того, остаточне покарання ОСОБА_8 слід визначити за правилами частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вироком від 15 липня 2021 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2021 року та цим вироком, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 15.07.2021 року, зарахувавши у строку відбування покарання частково відбуте ним покарання за попереднім вироком та строк тримання під вартою з 09.12.2019 року по 14.07.2021 року.
Вирок оскаржений не був, набрав законної сили 16 серпня 2021 року.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання, застосувавши принцип поглинання покарань за сукупністю злочинів, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки, кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, було вчинене ним 24.11.2019 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлено. Матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, а також враховуючи те, що останній на даний час перебуває під вартою, оскільки відбуває покарання за попереднім вироком суду, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту постановлення вироку, зарахувавши на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України ОСОБА_8 у строк відбування покарання частково відбуте ним покарання за вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15.07.2021 року, з урахуванням періоду тимчасового залишення в ДУ "КУВП №3" на час розгляду даного кримінального правопорушення.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.12, ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним за вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 липня 2021 року менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, і остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п"яти) років 5 (п"яти) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховувати з 29 листопада 2021 року, зарахувавши на підставі частини 4 статті 70 КК України в порядку статті 72 КК України у строк відбування покарання частково відбуте ним покарання за вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15.07.2021 року та період тимчасового залишення під вартою з 15.07.2021 року по 28.11.2021 року включно.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обирати.
Речові докази:
- мобільний телефон Fly IQ 4405 Quad IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який згідно відповідальної розписки від 09.12.2019 року переданий потерпілій ОСОБА_7 залишити у власності останньої.
В порядку статті 124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,процесуальні витрати за виконання судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/1133 від 17.12.2019 року у розмірі 628,04 (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки), код бюджетної організації для сплати витрат: 24060300.

Матеріали кримінального провадження, внесеного 25.11.2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001768 - залишити у справі № 210/3105/20.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1