Справа № 495/9110/21
№ провадження 1-кс/495/2664/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0001315, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Випасне, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянці України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - В С Т А Н О В И В:

04.11.2021 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.
02.11.2021 приблизно об 11 годині 35 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи біля будівлі №56 по вул.Михайлівська, у м. Білгород-Дністровський Одеської області, між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виникла сварка на ґрунті неприязних відносин, в ході якої, у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння грошовими коштами потерпілої.
Реалізуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , заволоділа її майном на суму близько 2000 грн.
03.11.2021 на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю обґрунтовується та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: результатами огляду місця події, показами потерпілої ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження. Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнала повністю.
На думку органу досудового є необхідним покладення на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , прокурора, слідчого судді та суду, по виклику; не відлучатися за межі населеного пункту де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю працівникам органу внутрішніх справ здійснювати профілактичний нагляд за ОСОБА_4 , для недопущення здійснення ним інших кримінальних правопорушень; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вказаним ризикам слідча просила клопотання задовольнити.
2. - Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.
3. - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
02.11.2021 в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001315 від 02.11.2021 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
03.11.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Стороною обвинувачення зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.11.2021; протоколом огляду місця події від 02.11.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України), а саме ризик: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На підтвердження вищезазначеного слідчим вказується на такі факти: достатність доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення; можливість особи переховуватись від слідства та суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання; незаконно впливати на свідків та потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Разом з тим, в ході дослідження наданих до клопотання матеріалів, встановлено:
- підозрювана ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- підозрювана станом на день розгляду клопотання судимостей не має;
- ОСОБА_4 не вчиняла дій щодо втечі з місця затримання, не чинила опір працівникам правоохоронних органів, у судовому засіданні не заперечувала проти обрання щодо неї запобіжного заходу;
- підозрювана не має доступу до речових та письмових доказів, які зберігаються в органі досудового розслідування, а отже не може їх спотворити, знищити.
Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
На підставі наведених сторонами доказів, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування у ОСОБА_4 від органів досудового розслідування. В ході досудового розслідування більшість свідків допитано, що унеможливить вплив підозрюваної на них та зміну їхніх показань. В ході розгляду клопотання не доведений ризик того, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести не зможе запобігти не зможе запобігти ризикам щодо незаконного впливу на свідків, потерпілого з метою викривлення їхніх показів або іншого незаконного впливу.

Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави слідчий також вважає не доцільним, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, особисто не зможе внести заставу, яка буде визначена судом а внесення застави іншими особами та покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України не зможе забезпечити запобіганню ризиків щодо можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та (або) суду та здійснення впливу на свідків правопорушень.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_4 не притягувалась до кримінальної відповідальності раніше, в даний час підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, має постійне місце проживання, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, з урахуванням доведеності наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, потерпілу, тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що дане клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем фактичного проживання підозрюваної, а саме: АДРЕСА_2 в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.01.2022 року включно.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першим викликом;
- здати слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 документи, які надають право на перетинання державного кордону України;
- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими, у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на неї судом обов`язків.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1