Провадження №1-в/447/27/22
Справа №447/177/22
У Х В А Л А
Іменем України

27.01.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Миколаєві Львівської області заяву засудженого ОСОБА_3 , 1991 року народження українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, уродженця та жителя: АДРЕСА_1 про його умовно-дострокове звільнення

прокурор ОСОБА_4 ,

представник установи виконання покарань ОСОБА_5 ,

засуджений ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

24.01.2022 ОСОБА_3 звернувся в Миколаївський районний суд із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, так як він відбув встановлену законом частину покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Відбуває покарання в Миколаївській ВК №50.

ОСОБА_3 засуджений 27.01.2010 вироком Апеляційного суду Закарпатської області за п.п.4,10 ч.2 ст.115,ч.3 ст.153,ст..70 КК України до 15років позбавлення волі.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.02.2016 застосовано ч.5 ст.72 КК України та перераховано засудженому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ( зараховано строк перебування під вартою з 08.09.2009 по 13.05.2010).

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав та просив звільнити його умовно-достроково.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_5 проти задоволення заяви не заперечував.

Відповідно до змісту ст. 107 КК України до осіб , які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише коли засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З наявної у матеріалах справи характеристики ОСОБА_3 встановлено, що під час перебування в УВП №9 м. Ужгород з 18 вересня 2009 та в Держаківській виправній колонії №110 у Львівській області з 16 липня 2010 він порушення встановлених правил внутрішнього трудового розпорядку не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, не заохочувався. У ДУ «Миколаївська виправна колонія №50» засуджений прибув 18 листопада 2011. За час перебування у колонії №50 допустив 2 порушення встановлених правил внутрішнього трудового розпорядку за які 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, а також 17 разів заохочувався за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Постановою начальника Миколаївської виправної колонії №50 від 3 квітня 2020 переведений до дільниці соціальної реабілітації. Є працевлаштованим на контрагентському об`єкті установи «Львів-сад» с. Іллів Стрийського району Львівської області.

Крім того, 22 лютого 2021 засудженому ОСОБА_3 проведено оцінку ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якого вказаний ризик є середнім. 6 липня 2016 засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 107 КК України як такому, що не стає на шлях виправлення. 16 січня 2019 ОСОБА_3 відмовлено у застосуванні ст. 107 КК України, оскільки він не довів свого виправлення. В подальшому 5 червня 2019 засудженого переведено до дільниці соціальної реабілітації як такого, що стає на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, а саме те, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кількох злочинів, які є особливо тяжкими, короткий період перебування засудженого у дільниці соціальної реабілітації, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_3 зазнає позитивних змін, однак на даний час підстави стверджувати, що останній дійсно став на шлях виправлення та довів даний факт, відсутні.

Крім цього, суд вважає, що сам факт того, що засуджений відбув більшу частину строку покарання, мав певну кількість заохочень лише за останні п"ять років , а не протягом всього строку відбутого ним покарання, не свідчить, що він довів своє виправлення, оскільки суд бере до уваги поведінку засудженого упродовж всього терміну відбування покарання.

Ухвалою Миколаївського районного суду від 23.10.2020 відмовлено у задоволені подання ДУ "Миколаївської ВК № 50" про про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .

Ухвалою Миколаївського районного суду від 22.06.2021 відмовлено у задоволені подання ДУ "Миколаївської ВК № 50" про про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.10.2021 залишено без змін ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 22.06.2021, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 - без задоволення. З часу винесення ухвали Львівського апеляційного суду і до дня подачі заяви засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення пройшив невеликий проміжок часу та підстави для застосування такого звільнення не змінились, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.107 КК України, 537 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , 1991 року народження про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1