ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2022 Справа №607/1451/22

Номер провадження 1-кп/607/657/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000009 від 06 січня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, не працюючого, на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року, № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обвинувачений ОСОБА_3 протягом 2021 року, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої за наступних обставин:

Так, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2021 року за №607/15273/21, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 20 серпня 2021 року, близько 16:30 год., ОСОБА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері - ОСОБА_5 , при якому ображав останню, принижував, висловлювався нецензурними словами на підвищених тонах, словесно погрожував застосувати фізичну силу.

Також, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року за №607/18926/21, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 16 жовтня 2021 року, близько 07:30 год., ОСОБА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері - ОСОБА_5 психологічного та фізичного характеру, ображав нецензурною лайкою, чинив психологічний та моральний тиск, погрожував застосуванням фізичної розправи.

Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні, протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері - ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно останньої, 04 січня 2022 року, близько 14:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт із своєю матір`ю - ОСОБА_5 , в ході якого виражався нецензурною лексикою, висловлював погрози застосування фізичної сили в присутності малолітніх дітей.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті час, місце, спосіб та обставини їх вчинення, вказавши, що ним вчинялося домашнє насильство відносно матері ОСОБА_5 , оскільки приходив до неї додому, будучи на підпитку, висловлювався в її сторону нецензурними словами, кричав, влаштовував скандали. В результаті таких діянь, розуміючи їх наслідки до нього постановами суду було застосовано адміністративні стягнення. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та просить його суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 від надання показів відмовилася на підставі ст. 63 Конституції України.

Крім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, доводиться наступними оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами.

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000009 від 06 січня 2022 року та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 січня 2022 року, згідно яких 06 січня 2022 року до ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка просить притягнути до відповідальності сина ОСОБА_3 , 1981 року народження, який по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично вчиняє психологічне насильство щодо неї, погрожує фізичною розправою, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя.

Відповідно до постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року, 16 вересня 2021 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення відносно матері ОСОБА_5 домашнього насильства, психологічного та фізичного характеру, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, що в сукупності із подіями від 04 січня 2022 року становить систематичність вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою ОСОБА_3 перебуває у сімейних відносинах.

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини злочину, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину, особу винного, зокрема те, що він, вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується негативно, не працює, одружений, на утриманні двоє дітей, перебуває на обліку в нарколога, з діагнозом: розлади поведінки та психіки внаслідок вживання алкоголю, являється інвалідом 3 групи загального захворювання, його ставлення до злочину після його вчинення. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, до обтяжуючих вчинення злочину щодо особи похилого віку, та вчинення злочину у присутності дитини. Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт. Підстави, які б обмежували призначення вказаного виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, з урахуванням обставин вчинення домашнього насильства, що містить ознаки систематичності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, відповідно до якого направити останнього для проходження програми для кривдників.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді громадських робіт на строк до сто п`ятдесят годин.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1