Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1176/21

Номер провадження: 1-кп/511/159/21

28 вересня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна кримінальне провадження № 0000171 від 01.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червонознам`янка, Берізівського (колишнього Іванівського) району Одеської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого, по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.03.2016 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 06.01.2021 по відбуттю строку покарання,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

у с т а н о в и в :

30.04.2021 біля 14:00 годин ОСОБА_5 прибув до домоволодіння розташованого по АДРЕСА_3 , де мешкає його знайомий ОСОБА_8 .

Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 вживав алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 , виник раптовий злочинний корисливий умисел направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в гаражному приміщенні на території вищевказаного домоволодіння та належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 того ж дня, приблизно о 21:30 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою фізичної сили пошкодив віконний отвір (ногою вибив частину металевої решітки, яка закриває віконний отвір), ведучий до приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , після чого через вищевказаний пошкоджений віконний отвір проник до приміщення гаражу, де знаходився транспортний засіб марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Перебуваючи в гаражному приміщенні ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, відчинив не зачинені на запираючий пристрій водійські двері автомобілю ВАЗ 2101 та розмістився в салоні автомобілю на водійському місці, шляхом пошкодження замку запалення автомобілю, а саме з`єднанням дротів запалення, завів двигун вказаного автомобіля, відкрив ворота гаражного приміщення, виїхав на автомобілі за його межі, після чого на автомобілі ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 поїхав у невідомому напрямку, залишивши місце вчинення злочину, чим повторно незаконно заволодів транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, кваліфікованого як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення, повторно.

24 вересня 2021 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за ініціативою останнього у присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з застосуванням ст. 75 КК України, тобто звільненням обвинуваченого від відбуття покарання та встановленням іспитового строку, та з застосуванням ст. 76 КК України з покладенням на обвинуваченого обов`язків.

Підставами для обрання такої міри покарання є наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 надав свою письмову згоду на укладення угоди з обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, що підтвердив в судовому засіданні.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Окрім того, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у разі надання письмової згоди прокурору потерпілим на укладення між ним та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, підробляє за наймом, повністю відшкодував шкоду потерпілому, потерпілий претензій до нього немає.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 24 вересня 2021 року, між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.05.2021 на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль моделі ВАЗ- 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід скасувати та звільнити його з-під варти негайно з залу суду.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2021 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу, обраного до обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з під варти негайно в залі суду.

Зняти арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.05.2021 на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль моделі ВАЗ- 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернутий користувачеві ОСОБА_7 під гарантійну розписку у вигляді заборони його відчуження.

Речові докази: транспортний засіб моделі ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 - після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 , дві флеш-карти пам`яті об`ємом 16 Гб «Кингстон» із фотозображенням огляду місця події та автомобілю зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000171 від 01.05.2021.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1