Ухвала

Іменем України
04 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 305/309/20
провадження № 51-5175 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження (справа № 305/309/20) за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2021 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду,

встановив:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло подання Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2021 року щодо часткового задоволення клопотання слідчого СВ Рахівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000069 від 29 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Подання мотивовано тим, що зазначене провадження відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду, оскільки стосується корупційного кримінального правопорушення, яке підпадає під умови п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, а досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні проводиться детективами Національного антикорупційного бюро України, та процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Тому судовий контроль на стадії досудового розслідування цього провадження повинен здійснюватися слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, а перегляд рішень слідчих суддів суддями Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне звернутись до Верховного Суду для вирішення питання про направлення матеріалів провадження на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду цього подання.
Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що подання Закарпатського апеляційного суду не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Частиною 1 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
При цьому абз. 6 ч. 1 цієї ж статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Проте на жодну із вищенаведених підстав Закарпатський апеляційний суд у поданні не послався.
Що стосується викладених у поданні мотивів, з яких Закарпатський апеляційний суд виходив, звертаючись до Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України, то слід зазначити таке.
Підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також засад організації судової влади, окреслених у розділі 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судоустрою, встановлених ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.
За ч. 3 ст. 17 цього Закону систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди та Верховний Суд.
Крім того, для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди. Такий статус має Вищий антикорупційний суд відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
З дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, тобто із 5 вересня 2019 року набули чинності зміни до Кримінального процесуального кодексу України, якими, у тому числі, крім територіальної, розмежовано предметну юрисдикцію судів, які здійснюють кримінальне провадження в апеляційній інстанції.
Так, положеннями ч. 2 ст. 33 та п. 20 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відповідний апеляційний суд та Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.
Апеляційний суд, переглядає в апеляційному порядку судові рішення загальних місцевих судів, які знаходяться в межах апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду є судом апеляційної інстанції стосовно судових рішень Вищого антикорупційного суду, ухвалених як судом першої інстанції, а також судових рішень інших судів першої інстанції, ухвалених до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Територіальна юрисдикція Вищого антикорупційного суду згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» та абз. 2 ч. 1 ст. 32 КПК України поширюється на всю територію України.
Інші суди, визначені КПК України, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абз. 7 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу).
Перегляд в апеляційному порядку Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду судових рішень інших судів першої інстанції, здійснюється відносно судових рішень, які були ухвалені саме до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду.
У таких випадках при розмежуванні юрисдикції між Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду та апеляційними судами загальної юрисдикції враховуються положення п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України.
Отже, з урахуванням наведених вище положень кримінального процесуального закону, повертаючись до обставин даного провадження, слід зазначити, що оскільки клопотання слідчого вирішувалося слідчим суддею місцевого суду загальної юрисдикції, то переглядати його в апеляційному порядку має відповідний апеляційний суд загальної юрисдикції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції.
Що стосується аргументів, зазначених у поданні з приводу необхідності визначення підсудності за Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду з огляду на те, що підслідність кримінального провадження, в межах якого слідчим суддею було ухвалено судове рішення, відноситься до Національного антикорупційного бюро України, то вони є необґрунтованими. У цьому провадженні оскаржене судове рішення ухвалено слідчим суддею суду загальної юрисдикції, а тому при його оскарженні у відповідний суд апеляційної інстанції мають враховуватися правила територіальної юрисдикції, а не підслідність кримінального провадження. Вирішення цього питання таким чином не суперечитиме практиці Верховного Суду.
З огляду на те, що судове рішення, яке оскаржене в апеляційному порядку, було ухвалене судом першої інстанції загальної юрисдикції, то з урахуванням положень кримінального процесуального закону його перегляд в апеляційному порядку має здійснюватися відповідним судом апеляційної інстанції загальної юрисдикції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий суд, який ухвалив це судове рішення. Таким чином, підстав для задоволення подання Закарпатського апеляційного суду та направлення провадження до іншого суду не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 34 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні подання Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження (справа № 305/309/20) за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2021 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3