УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 120 211 000 200 006 45 від 24.02.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.28, ч.1 ст.353, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190, ч.4 ст.187 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :
Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 120 211 000 200 006 45 від 24.02.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.28, ч.1 ст.353, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190, ч.4 ст.187 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 , який належить на праві власності Мриглод ОСОБА_4 , який був вилучений 22.09.2021 за результатом проведення обшуку у вказаному автомобілі.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у лютому 2021 року, але не пізніше 20.02.2021, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи постійного джерела отримання доходів, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, розробив злочинний план по вимаганню та отриманню грошових коштів від осіб, які можуть бути причетні до незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також заволодінню чужим майном шляхом обману або зловживання довірою.

Крім того, встановлено, що до складу організованої групи увійшли: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки згаданих вище злочинних дій і бажаючи їх настання, добровільно зорганізувалися у внутрішньо стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій кожного з учасників групи, спрямованих на досягнення спільного злочинного плану, відомого всім учасникам.

22.09.2021 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук в автомобілі марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , за результатом якого було виявлено та вилучено вказаний автомобіль та ключі від вказаного транспортного засобу.

22.09.2021 автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від вказаного транспортного засобу визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий просив накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до вказаного транспортного засобу.

В судове засідання слідчий не з`явився, звернувся до суду із заявою у якій просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що доводи клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів СУГоловного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 187 КК України.

22.09.2021 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було проведено обшук автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , за результатом якого був вилучено вказаний транспортний засіб та ключі від нього.

Постановою слідчого автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від вказаного транспортного засобу визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В межах даного кримінального провадження, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту вищевказаний автомобіль, що був вилучений за результатом проведення обшуку з метою забезпечення збереження речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, старший слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з тією метою, яку він привів у клопотанні.

Між тим, жодних даних про те, що наавтомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 може бути накладено арешт з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься.
Щодо посилання старшого слідчого в постанові про визнання майна речовим доказом на те, що транспортні засоби містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, то будь-якого обґрунтування, якими саме можуть бути ці відомості, в зазначеній постанові не приведено.

Будь-яких інших правових підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, для накладення арешту на майно слідчим у клопотанні не зазначено.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, оскільки старшим слідчим відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України не наведено підстав і мети відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 , який належить на праві власності Мриглод ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: