Справа № 214/6233/21
1-кс/214/1225/21
У Х В А Л А
Іменем України

13 грудня 2021 рокуслідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
дізнавача ОСОБА_3 ,
власник майна ОСОБА_4 ,
захисник власника майна ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
захисник потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання дізнавача СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 від 10 грудня 2021, погоджене з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_8 по кримінальному провадження № 0000043 від 12 березня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 356 КК України про арешт майна, -

Встановив:

В провадженні Саксаганського районного суду м Кривого Рогу на розгляді перебуває клопотання дізнавача ОСОБА_3 про арешт майна а саме, транспортного засобуNISSAN MICRA, 1,3 ХЕТЧБЕК-В, 2005 року випуску, червоного кольору, VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , з правом вилучення до ВП№4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, разом з усіма вузлами, агрегатами та комплектуючими на вказаний транспортний засіб, із подальшою забороною користування, розпорядження та відчуження вищевказаним автомобілем.

В обґрунтування клопотання вказує, що 12 березня 2021 року до відділення поліції №4 надійшла ухвала слідчого судді про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за фактом самоправства стосовно громадянина ОСОБА_9 , факт якого був 23 листопада 2020 року на території Саксаганського району міста Кривого Рогу. Обставини події встановлюються.

В ході досудового розслідування та під час допиту потерпілого ОСОБА_9 , було встановлено, що після розірвання шлюбу, його колишня дружина ОСОБА_10 , самовільно, без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , розпорядилася його майном, автомобілем марки NISSAN MICRA, 2005 р.в., червоного кольору, з об`ємом, двигуна 1240 см.куб., VIN: НОМЕР_1 , знявши з обліку, з ОСОБА_9 даний автомобіль та перереєструвала на іншого власника.

20.08.2021 року в ході тимчасового доступу до речей і документів Територіального сервісного центру №1248 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, було вилучено:

- договір комісії №7502/20/006584 від 27.10.2020 року укладений між ТОВ «АВТОКОНСУЛ» в особі ОСОБА_11 , та ОСОБА_9 , щодо продажу транспортного засобу автомобіля марки NISSAN MICRA, 2005 р.в., червоного кольору, з об`ємом, двигуна 1240 см.куб., VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_3 , де в 7-му розділі даного договору «місцезнаходження і реквізити сторін», під реквізитами на графі (прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи), поставлені підписи уповноваженої особи ТОВ «АВТОКОНСУЛ », та ОСОБА_9

02.11.2021 року під час ознайомлення потерпілого ОСОБА_9 з матеріалами кримінального провадження, останній повідомив, що договорі комісії №7502/20/006584 від 27.10.2020 року під реквізитами на графі (прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи), стоїть не його підпис, та взагалі даний договір він ні з ким не укладав.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-21/36649-ПЧ від 22.11.2021: підпис від імені ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у договорі комісії № №7502/20/006584 від 27.10.2020 року укладений між ТОВ «АВТОКОНСУЛ» в особі ОСОБА_11 , та ОСОБА_9 , щодо продажу транспортного засобу автомобіля марки NISSAN MICRA, 1,3 ХЕТЧБЕК-В, 2005 року випуску, червоного кольору, VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_3 , в 7-му розділі даного договору «місцезнаходження і реквізити сторін», під реквізитами ОСОБА_9 на графі (прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи)- виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою.

Згідно з перевіркою по базі даних зареєстрованих транспортних засобів, вищевказаний автомобіль на теперішній час має державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

26.11.2021 року була винесена постанова про оголошення в розшук вищевказаного транспортного засобу та поставлено на облік УІАП в категорії «Гарпун-розшук».

Так, з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам будуть відігравати велике значення під час проведення подальшого досудового розслідування. У зв`язку із чим в органах дізнання, слідства та прокуратури виникла потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, такого як арешт майна.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на транспортний засіб NISSAN MICRA, 1,3 ХЕТЧБЕК-В, 2005 року випуску, червоного кольору, VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , з правом вилучення до ВП№4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, забезпечити схоронність, та не допущення знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі.

ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, в судовому засіданні підтримали клопотання слідчого, просили суд накласти арешт на транспортний засіб NISSAN MICRA, 1,3 ХЕТЧБЕК-В, 2005 року випуску, червоного кольору, VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 оскільки він був незаконно відчужений.
Власник ТЗ ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вказавши що ОСОБА_4 не є особою, на майно якої можна накласти арешт, вона придбала автомобіль на законних підставах, за договором купівлі продажу транспортного засобу від 04.11.2020 року.
Суд вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, зазначає таке.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно положень п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Так, дізнавачем до клопотання долучено витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 0000043, від одомості до якого внесені за ст. 356 КК України. ( а.с. 1), протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.06.2021 року ( а.с 6), ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року про надання тимчасового доступу до речей і документів Територіального сервісного центру № 1248РСЦ МВС в Дніпропетровській області ( а.с. 9), протокол тимчасового доступу до речей і документів від 02.07.2021 року ( а.с. 10-11), договір комісії від 27.10.2020 року ( а.с. 12), договір купівлі продажу транспортного засобу від 27.10.2020 року укладений між ТОВ «Автоконсул» та ОСОБА_10 ( а.с. 13), копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 14), постанову про оголошення в розшук транспортного засобу від 26.11.2021 року ( а.с. 21-22),
Крім того, слідчим долучено до матеріалів справи висновок експерта № СЕ-19/104-21/36649-ПЧ від 22.11.2021 року відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_9 , 23.09.1990 року у договорі комісії № 7502/20/006584 від 27.10.2020 року укладений між ТОВ «АВТОКОНСУЛ» в особі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 щодо продажу транспортного засобу NISSAN MICRA, 1,3 ХЕТЧБЕК-В, 2005 року випуску, червоного кольору, VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 в сьомому розділі даного договору виконаний не ОСОБА_9 а іншою особою ( а.с. 15-16).
Також, в судовому засідання захисником ОСОБА_5 було долучено договір купівлі продажу спірного транспортного засобу від 04.11.2020 року укладеного між ФОП ОСОБА_13 та ОСОБА_4 та копію свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ ОСОБА_4 ( а.с. 37).

КПК України визначає поняття арешт як спосіб позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. З матеріалів клопотання вбачається, що до ЄРДР кримінальне провадження внесено за ст.356 КК України, досудовим розслідуванням встановлено, що після розірвання шлюбу, колишня дружина потерпілого ОСОБА_10 , самовільно, без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , розпорядилася його майном, автомобілем марки NISSAN MICRA, 2005 р.в., червоного кольору, з об`ємом, двигуна 1240 см.куб., VIN: НОМЕР_1 , знявши з обліку даний автомобіль та перереєструвала на іншого власника. Оцінюючи доводи клопотання, відсутні підстави чи розумні підозри вважати, що відчужений транспорт є доказом злочину. Крім того, новий власник ОСОБА_14 зазначав, що автомобіль придбала на законних підставах, за договором купівлі-продажу, на момент продажу він не був обтяжений забороною реалізації чи арешту. Таким чином, суд вважає, що правомірність володіння, користування та розпорядження а/м NISSAN MICRA має бути предметом спору за правилами ЦПК України якщо потерпілий пред`явить віндикаційний позов до ОСОБА_4 . Накладення арешту на автомобіль NISSAN MICRA, що належав потерпілому, в рамках даного кримінального провадження не є правомірним оскільки буде порушено ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини - втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.
При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки пропорційності, як і в питаннях наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах. Тож для розкриття критерію пропорційності вагоме значення має визначення судами добросовісності / недобросовісності набувача майна.

Так, КЦС ВС у постановах від 18 березня 2020 року у справі № 199/7375/16-ц та від 20 травня 2020 року у справі № 199/8047/16-ц дійшов висновків, що «конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною. Тому задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у відповідача як добросовісного набувача на користь Дніпропетровської міської ради призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є обов`язковою для застосування судами України як джерела права.
Судові рішення, постановлені за відсутності перевірки обставин добросовісності / недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право власності набувача майна, а також за відсутності наведення належних мотивів стосовно практики ЄСПЛ з питання втручання держави у право власності, не можуть вважатися такими, що відповідають нормам справедливого судового розгляду згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.
З урахуванням наведених вище мотивів клопотання дізнавача СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 від 10 грудня 2021, погоджене з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_8 по кримінальному провадження № 0000043 від 12 березня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 356 КК України про арешт майна не підлягає задоволенню.

Постановив:
В задоволенні клопотання дізнавача СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 від 10 грудня 2021, погоджене з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_8 по кримінальному провадження № 0000043 від 12 березня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 356 КК України про арешт майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст судового рішення складно о 10-25 год. 17.12.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1