Справа № 201/9283/21
Провадження № 1-м/201/4/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання провідного спеціаліста відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , про приведення вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року у відповідність із законодавством України, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Карагандинської області, республіки Казахстан, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, не працевлаштованої, останнє відоме місто проживання: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року за ч. 3 ст. 28 п. 1, 3 ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 367 КК Республіки Казахстан, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Казахстан у відповідність із законодавством України стосовно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання покарання в Україні.
Згідно вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року, ОСОБА_5 було визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 п. 1, 3 ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 367 КК Республіки Казахстан та призначено покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк десять років шість місяців, з конфіскацією майна та довічним позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю на державній службі, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з 15 жовтня 2015 року.

Постановою судової колегії з кримінальних справ Карагандинського обласного суду від 19 вересня 2016 року вищезазначений вирок суду першої інстанції було залишено без змін.

Відповідно до довідки старшого інспектора ГСУ засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання в ІЧ-167/4 ДУІС по місту Шимкент, кінець відбуття строку покарання 09 серпня 2025 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 є АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії паспорту на ім`я ОСОБА_5 серії - НОМЕР_1 , наявної в матеріалах клопотання, станом на 03 грудня 1993 року місцем реєстрації засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе проведення розгляду зазначеного клопотання за відсутністю їх представника.

В судовому засіданні прокурор вважала за можливе клопотання Міністерства юстиції України задовольнити, привести вирок Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання Міністерства юстиції України та матеріали, додані до нього, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України при розгляді клопотання суд не перевіряє фактичні обставини справи, встановлені вироком іноземної держави, та не вирішує питання про винуватість особи.

Згідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року (ділі Конвенція), компетентні органи держави при виконанні вироку визнають його з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави, замінюючи міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин.

Як вбачається з довідки старшого інспектора ГСУ, станом на 26 січня 2021 року невідбутий строк покарання ОСОБА_5 становить 4 років 6 місяців 14 днів.

Враховуючи, що засуджена ОСОБА_5 є громадянкою України, вирок Республіки Казахстан, яким вона засуджена, набрав законної сили, строк покарання, який має відбувати засуджена більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженої в Україну для подальшого відбування покарання за кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, діяння є злочином, згідно із законодавством України, у зв`язку з чим, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Конвенції при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання.

Дії засудженої ОСОБА_5 за вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року були кваліфіковані за ч. 3 ст. 28 п. 1, 3 ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 367 КК Республіки Казахстан, тобто організація незаконного збуту наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах та надання неправомірної вигоди службовій особі через посередника.

На момент призначення покарання ОСОБА_5 , а також на момент вирішення питання про приведення вироку суду Республіки Казахстан у відповідність із законодавством України, дії останньої підлягають наступній кваліфікації за Кримінальним кодексом України, а саме: за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, організація збуту наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна та ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі, за яке передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк (в редакції закону № 770-VIII від 10.11.2015 року).

Статтею 10 Конвенції передбачено що, якщо покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвідносити призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Положеннями ч. 4 ст. 610 КПК України визначено, що відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України. Воно виконується в межах і в порядку, передбачених законодавством України.

Так, відповідно до вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року, ОСОБА_5 було призначено додаткове покарання у виді довічного позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю на державній службі, враховуючи, що даний вид додаткового покарання не визначений Кримінальним кодексом України, тож суд не може його застосувати при приведенні вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року, стосовно засудженої ОСОБА_5 та вважати її засудженою за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 суд вважає за необхідне рахувати з 10 лютого 2015 року.
Крім того, згідно з положеннями ч. 6 ст. 610 КПК України, при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання, однак, враховуючи, що дане клопотання відсутнє, суд на даний час не вбачає підстав для вирішення питання щодо процесуальних витрат.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 603 - 610 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання провідного спеціаліста відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , про приведення вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року у відповідність із законодавством України, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Визнати і виконати на території України вирок Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 19 вересня 2016 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за ч. 3 ст. 28 п. 1, 3 ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 367 КК Республіки Казахстан до покарання у виді десяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України до покарання:
-за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України у виді десяти років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна;
-за ч. 1 ст. 369 КК України у виді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді десяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 10 лютого 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Копію ухвали суду вручити прокурору та направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні для організації та фактичного виконання судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.
Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1