Провадження № 1-кс/359/395/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника - адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією заяву представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 головуючого в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, -

встановив:
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за № 1-кп/359/292/2022, 359/11184/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.

В порядку ст. 35 КПК України у даному провадженні визначено головуючого суддю ОСОБА_6

14 лютого 2022 року представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявив відвід судді ОСОБА_6 . Дана заява обґрунтована тим, що під час розгляду кримінального провадження головуючий суддя ОСОБА_6 неодноразово припустився порушень вимог чинного законодавства на користь сторони захисту, нехтуючи загальними засадами кримінального провадження. Доводи адвоката ОСОБА_5 щодо упередженості та необ`єктивності дій судді ОСОБА_6 полягають у наступному.

Так, під час судового розгляду кримінального провадження головуючим у справі постановлено ухвали від 10 та 29 грудня 2021 року, якими задоволено клопотання сторони захисту. Дані ухвали, на думку заявника, суперечать вимогам КПК, а відтак дії головуючого викликають сумнів в його неупередженості. Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року, серед іншого, суд в порушення вимог ст. 100 КПК України, прийняв рішення про повернення частини речових доказів на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , а саме: грошових коштів в сумі 93 500 грн.. Крім того, 29 грудня 2021 року в судовому засіданні, серед іншого, головуючим, в порушення вимог ст. 174 КПК, скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року, а саме на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Z fold 2» та передано його ОСОБА_10 на відповідальне зберігання. Адвокат ОСОБА_5 вважає, що головуючий суддя є упередженим та необ`єктивним при розгляді даного кримінального провадження, оскільки повернувши грошові кошти та скасувавши арешт на вказаний мобільний телефон, створив умови для настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, так як судом не досліджені докази по справі, а відтак суд не міг надати оцінку щодо значущості зазначених речових доказів для кримінального провадження. З огляду на зазначене, на думку адвоката ОСОБА_5 , головуючим суддею при постановлені вищезазначених ухвал, порушені вимоги КПК України. Дані порушення викликають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 . Крім того, неупередженість та зацікавленість судді ОСОБА_6 , викликана тим, що останнім було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , та в порушення вимог КПК України, застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, про який ніхто з учасників процесу не клопотав. Крім того, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на той момент діяв запобіжний захід у вигляді застави, який скасовано не було. Дані факти в сукупності дають підстави сумніватися у неупередженості судді ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні та унеможливлюють справедливий та незаангажований розгляд кримінального провадження. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 вважає, що вказані обставини є підставою для відводу судді ОСОБА_6 від розгляду даного кримінального провадження.

Заявник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід та просив її задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення даної заяви про відвід заперечував, оскільки вона є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що подана за відсутності будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 . Підстави для відводу головуючого, зазначені у заяві, є надуманими та не відповідають дійсності.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала думку свого захисника.

У судове засідання прокурор, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також їх захисники не з`явилися. Про час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлені належним чином, клопотань про відкладення до суду не надходило.

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду заяви про відвід. Заяв чи письмових пояснень не подав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану заяву про відвід у відсутність вказаних сторін та судді ОСОБА_6 , оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Заслухавши пояснення заявника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої та її захисника адвоката захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши зміст заяви про відвід судді та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Частина 1 ст. 75 КПК України встановлює вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішення неодноразово зазначав, зокрема в рішеннях «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010 року, у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. При цьому, що стосується даного суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. Відповідно ж до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України зазначаючи на наявність інших обставин, які можуть викликати сумніви в неупередженості судді і наявність яких в такому випадку законодавцем пов`язана із необхідністю задовольнити заяву про відвід чи самовідвід судді, не розкриває самого поняття «інші обставини».

Тому, поняття «інші обставин, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночними, їх використання залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Отже, з огляду на вищевикладене, вирішуючи питання про відвід судді у кримінальному провадженні з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно розглядати об`єктивність судді у двох аспектах як внутрішній стан судді, його свободу від будь-яких схильностей, упередженості, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Зі змісту заяви адвоката ОСОБА_5 вбачається, що останній просить відвести головуючого від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, з підстав його упередженості, посилаючись при цьому на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

В обґрунтування своїх доводів представник потерпілого послався на те, що головуючий суддя ОСОБА_6 під час судового розгляду вищезазначеного кримінального провадження грубо порушує вимоги КПК України, нехтуючи загальними засадами кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні 10 грудня 2021 року, судом серед іншого, вирішено повернути на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 93 500 грн., в порядку ст. 100 КПК України. Однак, вказана ухвала суперечить вимогам, закріпленим в ст. 100 КПК України, оскільки суд не мав законних підстав для передачі їх на відповідальне зберігання, так як вони визнані речовими доказами та на них накладено арешт. Також ухвалою суду від 29 грудня 2021 року суддею безпідставно задоволено клопотання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та скасовано арешт майна, а саме на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Z fold 2», який передано ОСОБА_10 на відповідальне зберігання, не зважаючи на те, що він також визнаний речовим доказом у кримінальному провадження та в ньому містяться дані, які мають значення для доведення вини обвинувачених. На думку адвоката ОСОБА_5 такими діями головуючий суддя створив умови для настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки судом не досліджені докази по справі, а відтак суд не міг надати оцінку щодо значущості зазначених речових доказів для кримінального провадження. Вказані дії викликали об`єктивні сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду даного кримінального провадження.

Проте, з такими висновками суд погодитись не може, з огляду на їх безпідставність.

Як вбачається із журналів судових засідань від 09 та 29 грудня 2021 року, а також аудіозаписів даних судових засідань, головуючий виконав свій процесуальний обов`язок та розглянув всі заявлені клопотання як під час підготовчого судового засідання, так і під час судового засідання. В нарадчій кімнаті судом досліджено матеріали кримінального провадження, які перебували в розпорядженні суду та прийнято відповідні процесуальні рішення за наслідками проведення даних судових засідань. При цьому в ухвалі суду про призначення судового розгляду від 10 грудня 2021 року та в ухвалі суду від 29 грудня 2021 року судом детально наведені вказані мотиви та обґрунтування, на підставі яких суд прийшов висновку, зокрема про задоволення клопотань учасників судового процесу, заявлених у підготовчому судовому засіданні та у судовому засіданні, а також про прийняття інших рішень за наслідками даних засідань.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що суддя ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження діяв у межах повноважень головуючого, визначених КПК України, а висловлена у заяві про відвід незгода адвоката ОСОБА_5 щодо задоволення клопотань, заявлених стороною захисту, незважаючи на наявність належних доводів сторони обвинувачення та представника потерпілого проти їх задоволення, та діями головуючого, не можуть свідчити про упередженість судді і не є підставою для його відводу.

Також, із заяви про відвід судді ОСОБА_6 вбачається, що, на думку заявника, вказаним суддею в ході розгляду даного кримінального провадження вчиняються дії, які свідчать про його упередженість, а саме суддя під час розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, відмовляючи в його задоволенні, застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання про який ніхто з учасників процесу не клопотав.

Разом з цим, заявлений відвід з цих підстав не містить належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 , і є лише припущеннями заявника. Аналіз наведених заявником обґрунтувань фактично зводиться до його незгоди із діями судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

При цьому суд звертає увагу, що відповідно ч. 4 ст. 201 КПК слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу протягом трьох днів з дня його одержання згідно із правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Як вбачається зі змісту ухвали суду від 29 грудня 2021 року судом розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 та детально наведено мотиви та обґрунтування, на підставі яких суд прийшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання сторони захисту та про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, суд звертає увагу, що доводи адвоката ОСОБА_5 , викладені у заяві про відвід, в частині того, що на момент розгляду клопотання адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу та обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно останнього діяв запобіжний захід у вигляді застави, є безпідставним, оскільки повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року № 760/24392/21, відповідно якої термін дії обов`язків, покладених судом, визначено до 15 листопада 2021 року включно.
Також слід зазначити, що у даному кримінальному провадженні суддя ОСОБА_6 є головуючим, повноваження якого визначені у ст. 321 КПК України.

У межах наданих повноважень, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження (ч. 1 ст. 321 КПК України).

Отже, положеннями КПК закріплено, що суд наділений незаперечною свободою вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства, а тому рішення головуючого судді, прийняті ним під час судового провадження не можуть оцінюватися як ознака упередженості, так як рішення за результатами розгляду кожного клопотання приймається на підставі наявних у судовій справі матеріалів, та не можуть аналізуватися суддею місцевого суду під час розгляду заяви про відвід.

Підсумовуючи наведене, суд приходить висновку, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 , і є лише припущеннями заявника. Обставини, викладені адвокатом ОСОБА_5 у заяві про відвід судді та у судовому засіданні, зокрема, щодо рішень судді по кримінальному провадженню, які адвокат ОСОБА_5 вважає такими, що порушують чинне законодавство, самі по собі не є підставами, які, зокрема, викликають сумнів у неупередженості судді і, відповідно, обставинами для відводу судді у контексті вимог ст.75 КПК України.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід та усних пояснень адвоката ОСОБА_5 , висловлених в судовому засіданні, в основу заяви про відвід покладені його доводи, які фактично зводяться виключно до незгоди з ухваленими суддею ОСОБА_6 рішеннями під час розгляду даного кримінального провадження, зокрема щодо розгляду клопотань сторони захисту. Однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій судді під час розгляду кримінального провадження. При цьому, норми КПК України не передбачають можливості і повноважень судді перевіряти на предмет законності прийняті суддею, якому заявлено відвід, процесуальні рішення, аналізувати порядок їх прийняття.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Те, що заявник, внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними діями та рішенням судді не свідчить про його упередженість та необ`єктивність, та не є безумовною підставою для відводу судді, а заперечення на них, у разі необхідності, можуть бути включені в подальшому учасниками кримінального провадження до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, доводи заявника щодо незгоди з рішеннями судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження не є підставою для його відводу, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. Будь-яких належних доказів на підтвердження упередженості чи необ`єктивності судді ОСОБА_6 суду не надано.

Інших, передбачених ст. 75 КПК України, обставин, які б унеможливлювали участь судді ОСОБА_6 у згаданому кримінальному провадженні, під час розгляду заяви про відвід, не встановлено.

Таким чином, судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено обставин, зокрема і суб`єктивних та об`єктивних факторів, які б викликали сумніви в діях судді ОСОБА_6 об`єктивності, справедливості і здатності розглянути вищезазначене кримінальне провадження відповідно до вимог законодавства.

З огляду на вище викладене суд, приходить висновку, що доводи, викладені в заяві про відвід судді ОСОБА_6 , стосовно сумнівів у його неупередженості, не відповідають вимогам ст. 75 КПК України, а тому дана заява є невмотивованою та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75 - 81, 372, 376 КПК України, суддя -

постановив:
У задоволенні заяви представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 головуючого в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, - відмовити.

Ухвала судді окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали судді здійснено о 17 год. 00 хв. 16 лютого 2022 року.

Суддя ОСОБА_1