Справа № 751/6123/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/797/21
Категорія - ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 22 вересня 2021 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із загальною середньою освітою, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 22 вересня 2021 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.76 КПК України.

На підставі ст.54 КК України ОСОБА_8 позбавлено спеціального звання «сержант внутрішньої служби».

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3089 (три тисячі вісімдесят дев`ять) грн 16 коп. процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 , працюючи згідно наказу начальника державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» (далі - ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор») від 18.07.2018 № 88/ос-18 на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», маючи спеціальне звання «сержант внутрішньої служби», будучи відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин.

З травня 2020 року у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» утримується особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, котра під час перебування в установі у точно невстановлений період часу налагодила з молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони ОСОБА_8 товариське спілкування під час того, як останній здійснював виведення особи 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, до прогулянкового дворику установи попереднього ув`язнення.

При одному із спілкувань між особою 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_8 , яке відбулося у точно невстановлений час в підземному коридорі ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, висловила ОСОБА_8 прохання про пронесення до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та збут їй наркотичних засобів за грошову винагороду, на що ОСОБА_8 погодився.

У подальшому, ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, 17.07.2021, у проміжок часу з 19:00 годину по 20:00 годину, перебуваючи неподалік місця свого проживання на перехресті вулиць Варзара та Лісковицької у місті Чернігові, придбав у невстановленої досудовим слідством особи 2, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, паперовий згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 0,4316 г, а також наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,2238 г, з метою його подальшого збуту особі 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, яка знаходилася в місці позбавлення волі - ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

За збут вищевказаних наркотичних та особливо небезпечних наркотичних засобів особі 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_8 одночасно отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи 2, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, наперед грошові кошти у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень та пляшку алкогольною напою у коробці «ARARAT AGES 5 YEARS».

В подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, придбаний пакунок, в якому знаходилися зазначені наркотичний засіб та особливо небезпечний наркотичний засіб, поклав до однієї з кишень шортів, в які був одягнений, та зберігаючи їх безпосередньо при собі, приніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту у місця позбавлення волі особі 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі, ОСОБА_8 18.07.2021 близько 07 год. 30 хв., забравши з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше придбаний пакунок, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 0,4316 г, а також наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,2238 г та поклавши його до кишені штанів форменого одягу, у який він був одягнений, зберігаючи його при собі, приніс до місця своєї роботи - до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», що розташовується за адресою: м.Чернігів, вул. Реміснича, 2, з метою заступити на чергування та виконання своїх безпосередніх службових обов`язків.

Пройшовши 18.07.2021 о 07 годині 39 хвилин контрольно-пропускнийпункт №1 ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 безперешкодно проніс зазначені наркотичні засоби на територію установи попереднього ув`язнення з метою подальшого їх збуту особі 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження.

Після цього, 18.07.2021 о 08 годині 39 хвилин заступивши на чергування та виконуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_8 спустився до підземного переходу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», який веде з режимного корпусу до прогулянкового дворику установи, підійшов до залізних дверей, які розташовувалися посередині коридору, присівши біля яких, залишив під ними у схованці вентиляційної решітки вищевказаний згорток з наркотичними засобами, таким чином визначивши їх місце зберігання у вказаному місці до моменту їх збуту особі 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження.

Одразу після цього, правоохоронними органами під час проведення негласної слідчої (розшукової)дії - негласного отримання зразків необхідних для порівняльного дослідження, 18.07.2021 в підземному переході ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» зі схованки під дверима, в яку ОСОБА_8 попередньо помістив згорток з наркотичними засобами, було відібрано зразки речовин, які були запаковані у згортку, обмотаному ізоляційною стрічкою синього кольору для проведення експертного дослідження. Відібрані зразки виявилися особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 0,0686 г та наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), масою 0,0450 г.

В подальшому, 18.07.2021 о 09 год. 13 хв. ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виводячи особу1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, до прогулянкового дворику попідземному переходу з режимного корпусу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», провів її до залізних дверей та показав місце зберігання під ними попередньо залишеного згортку, всередині якого на той час знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 0,363 г, а також наркотичний засіб, обіг якого обмежено,- метадон (фенадон), загальною масою 0,1788 г. Підійшовши до місця зберігання наркотичних засобів, особа 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, присівши, дістала з-під дверей згорток, всередині якого знаходилися вищевказані наркотичні засоби, та почала зберігати в руках при собі. Таким чином, ОСОБА_8 вчинив незаконний збут наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі особі 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 22.09.2021 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.54 КК України ОСОБА_8 позбавити спеціального звання «сержант внутрішньої служби». В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на його думку судом безпідставно звільнено обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України. Вказує, що судом не враховано те, що ОСОБА_8 скоїв злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який відноситься до категорії тяжких, суспільна небезпека якого визначається згубним впливом на свідомість психічно нестійких людей, неповнолітніх осіб, їх мораль та спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Також вказує, що не враховано вчинення вказаного злочину спеціальним суб`єктом працівником правоохоронного органу, котрий використовуючи своє службове становище з метою власного збагачення збув наркотичні засоби ув`язненим у місця несвободи, що вказує на підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_8 . Зазначає, що звільнення ОСОБА_8 буде сприяти скоєнню нових злочинів даної категорії оточенням обвинуваченого, оскільки буде обізнане з тим, що за кримінальне правопорушення такої тяжкості особа може і не відбувати покарання. Вважає, що лише реальне покарання у виді позбавлення волі буде справедливим, достатнім, сприяти перевихованню обвинуваченого та досягненню превентивної мети покарання визначеної у ст.ст.50,65 КК України.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок місцевого суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі та звільнити ОСОБА_8 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок місцевого суду не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. Вважає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, а також обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, зокрема поведінку після вчинення злочину, під час досудового розслідування та розгляду справи у суді, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро каявся, активно сприяв розкриттю злочину, його молодий вік, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, також відсутність негативних наслідків скоєного діяння, сприяння у розкритті інших злочинів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги та просив задовольнити її з викладених підстав, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.307 КК України визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинуваченні, у скоєному щиро каявся.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Дії ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як умисне незаконне виготовлення, придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Відповідно до ст.50, ч.1 п.3 ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд повинен призначати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст.65, 66, 67 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні, особу обвинуваченого його вік, освіту, сімейний стан, стан здоров`я, те, що обвинувачений на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, раніше не судимий, також те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро каявся в скоєному злочині та активно сприяв його розкриттю, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Разом з тим, суд першої інстанції перелічені обставини справи визнав як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією вказаної статті, у відповідності до положень ст.69КК України та можливості призначення такого покарання з випробуванням із застосуванням ст.75КК України, позбавивши обвинуваченого згідно ст.54КК України спеціального звання «сержант внутрішньої служби»

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до обвинуваченого положення ст.75 КК України та звільнено його від покарання з іспитовим строком.

Так, вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції належним чином не врахував того, що ОСОБА_8 скоїв злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який відноситься до категорії тяжких.

Також не враховано, що вказаний злочин вчинено спеціальним суб`єктом працівником правоохоронного органу, котрий використовуючи своє службове становище з метою власного збагачення збув наркотичні засоби ув`язненим у місця несвободи, що вказує на підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_8 .

Не повне врахування цих обставин справи потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

З огляду на наведене, колегія суддів знаходить підстави для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора та для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання. Відповідно апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, призначаючи покарання за новим вироком, окрім тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує також, суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином у сфері обігу наркотичних засобів, також враховує те, що ОСОБА_8 негативно характеризується за місцем роботи, вказаний злочин скоїв будучи працівником правоохоронного органу та використовуючи своє службове становище з метою власного збагачення. Також, колегія суддів враховує, що обвинувачений визнав свою вину, щиро каявся в скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину, тому вважає за необхідне застосувати статтю 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 остаточного покарання у виді реального позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України з позбавленням спеціального звання, оскільки таке покарання буде справедливим та достатнім та сприятиме досягненню превентивної мети покарання, визначеної у ст.50,65 КК України.

Керуючись ст. ст.404, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2021 року, щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.54 КК України ОСОБА_8 позбавити спеціального звання «сержант внутрішньої служби».

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4