УХВАЛА

21 січня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю потерпілої ОСОБА_3 ,
представника потерпілої-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001730 від 31.08.2021 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду надійшла заява представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження № 0001730 від 31.08.2021 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Свою заяву обґрунтовує тим, що ухвалою суду прийнято до розгляду по кримінальному провадженні № 0001730 від 31.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 . З метою реалізації процесуальних прав та виконання обов`язків щодо доведення підстав пред`явленого позову в частині заподіяння моральної шкоди, глибину фізичних та душевних страждань, зміну способу життя потерпілої-цивільного позивача, було подано та підтримано під час судового засідання, заяву про виклик та допит свідків на підтвердження обставин пред`явленого позову. Суддею без виходу в нарадчу кімнату було постановлено ухвалу про відмову в задоволені поданої заяви про виклик та допит заявлених свідків, з мотивуванням того, що в позовній заяві детально все описано. Вважає, що відмова суддею ОСОБА_8 у допиті свідків є підставою для відводу через його упередженість.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 заяву підтримали та просили задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні заяви за безпідставністю.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_9 подав заяву про розгляд заяви про відвід головуючого судді Рівненського міського суду ОСОБА_8 без його участі, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Щодо відводу головуючому судді Рівненського міського суду ОСОБА_8 заперечує в повному обсязі та просить відмовити в задоволені вказаної заяви.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Статтею 75 КПК України визначено обставини, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, зокрема, якщо: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
За положенням ч.ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивований.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.
Практикою Європейського Суду з прав людини напрацьовано критерії, які мають враховуватись при оцінці неупередженості судді.
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії» зазначено, що не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи, схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу…тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений».
Таким чином, на основі зазначеного вище можна зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти.
Щодо суб`єктивної складової цього поняття слід зазначити, що у справі «Хаушильд проти Данії» зазначено, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо не з`являються докази протилежного. Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії» зазначено, що для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка обвинуваченого може враховуватися, але вона не має вирішального значення.
Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (ст. 48) призумується, що суддя є неупередженим при здійсненні правосуддя поки не доведено протилежного, про що також зазначено в п.29 Рішенні ЄСПЛ «Газета «Україна-центр» проти України» від 15 липня 2010 року.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, для його відводу під час об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Дослідивши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки фактична не згода заявника із процесуальними діями головуючого під час судового засідання не можуть бути обставинами, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. При цьому, відмова у задоволенні заяви про виклик свідків не може розцінюватися як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді, оскільки оцінка таким рішенням та діям повинна надаватися судом вищої інстанції.
Таким чином, сумніви заявника стосовно упередженості судді, мотиви заявленого відводу, не були підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими. Заявником не надано інформації щодо можливих видимих ознак упередженості, а тому суд не може вважати такі сумніви об`єктивно виправданими.
З урахуванням викладеного, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, суд,
ухвалив :
У задоволенні заяви представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження № 0001730 від 31.08.2021 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1