Номер провадження: 11-п/813/8/22
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_6 про направлення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000067 від 20.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
установив

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до Одеського апеляційного суду з клопотанням про направлення до іншого суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000067 від 20.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Своє клопотання адвокат обґрунтовує тим, що орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є СУ ГУНП в Одеській області, яке розташоване в Приморському районі м. Одеси, а тому клопотання прокурора має розглядатися в Приморському районному суді м. Одеси.
Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути подання за відсутності учасників судового розгляду та згідно з положеннями ч.4 ст.107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи подання, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Так, уклопотанні адвоката зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 20.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК Українивідносно ОСОБА_6 здійснює СУ ГУНП в Одеській області, яке розташоване в Приморському районі м. Одеси, а тому Київський районний суд м. Одеси не є судом, який має право розглядати зазначене кримінальне провадження.

Апеляційний суд не погоджується із такими доводами адвоката, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22 березня 2018 року №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
При цьому, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своєму рішенні від 22.04.2020 року у справі №51 - 1901 впс 20.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
Так, наказом Голови Національної поліції України за № 907 від 28.08.2018 року були внесені зміни до наказу Національної поліції України від 06.11.2015 року № 16 «Про визначення місцезнаходження територіальних органів Національної поліції», відповідно до яких абзац 16 пункту 1 викладено в такій редакції «Головне управління Національної поліції в Одеській області за адресою: вул. Академіка Філатова, 15-а, м. Одеса, Одеська область, 65080».
Відповідно до наказу начальника Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , «Положення про Слідче управління Головного управління», затверджене наказом ГУНП №3381 від 29.12.2016 року, було доповнено п.3.3 наступного змісту: «3.3.Офіційна адреса слідчого управління ГУНП в Одеській області: вул. Академіка Філатова, 15-а, м. Одеса, Одеська область, 65080».
За таких обставин, офіційна адреса вказаного органу досудового розслідування територіально знаходиться в Київському районні м. Одеси.
Частиною 1 статті 32 КПК України, якою визначається територіальна підсудність передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Зазначене вище вказує на те, що законодавець чітко визначив, що під час проведення досудового розслідування, розгляд клопотань, скарг чи заяв учасників кримінального провадження, подання яких передбачено положеннями кримінального процесуального закону, провадиться слідчим суддею районного суду, за місцем розслідування даного кримінального провадження, тобто у даному випадку слідчими суддями Київського районного суду м. Одеса, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що доводи клопотання адвоката ОСОБА_5 є необґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 32, 34, 376 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_6 про направлення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000067 від 20.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3