ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5807/21 Провадження № 1-кс/636/1198/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
Слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000890 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Малинівка, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, судимого 16.04.2018 року за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України, вид покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, відносно якого на даний час на розгляді в Чугуївському міському суді Харківської області перебувають обвинувальні акти за матеріалами кримінальних проваджень: №0000252 від 04.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, №0000614 від 02.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України, №0000101 від 04.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

в с т а н о в и в:

Згідно клопотання, 25 грудня 2021 року близько 10-ї години (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, у квартирі АДРЕСА_2 , де під час розмови з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них виник словесний конфлікт, який перейшов у сварку, в результаті чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи діяти саме таким чином, ставлячи за мету умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс не менше десяти ударів ногами у взутті в область голови, тулубу, грудної клітини ОСОБА_7 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження з якими останнього доставлено до КНП «Чугуївська ЦЛ ім. М.І. Кононенка», де ІНФОРМАЦІЯ_3 о 01 год. 10 хв. ОСОБА_7 помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №12-17-511 Чт/21 від 28 грудня 2021 року, виданого лікарем судово-медичним експертом Чугуївського відділення ХОБСМЕ причиною смерті ОСОБА_7 стала закрита черепно-мозкова травма, порушення мозкового кровообігу, внутрішньочерепний крововилив.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.
29.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор вважає, що є достатньо підстав та ризиків, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, крім цього більш м`який запобіжний захід може спонукати підозрюваного на втечу з території Чугуївського району та взагалі території України, незаконно впливати на свідкив у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вони проживають в одному населеному пункті з підозрюваним та їх показання вказують на протиправний, умисний характер діяння ОСОБА_4 та суперечать його усним поясненням, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Прокурор та слідчий вважають необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відповідно до змісту якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання в даному випадку підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, про що зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, розглядаючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що ОСОБА_4 не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, що на думку суду свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків; тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, наявність у Чугуївському міському суді інших кримінальних проваджень відносно нього, що може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового слідства та суду, а також вчинити інший злочин, в зв`язку із чим суд приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує наявність обґрунтованої підозри, обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні у зв`язку із тим, що зазначений злочин вчинено із застосування насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000890, внесеного 26 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів - 28 лютого2022 року включно.
Не визначати розмір застави у кримінальному провадженні у зв`язку із тим, що зазначений злочин вчинено із застосування насильства або погрозою його застосування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним. в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1