КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19.05.2021 задоволено частково клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 15.05.2021 під час проведення обшуку в автомобілі марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованому за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, буд. 10-А, а саме: предмет прямокутної форми з написом «Siemens» R074559; предмет чорного кольору прямокутної форми з написом «Ibox» Serial № 03КВ020003308; антену чорного кольору прямокутної форми «Ibox» № 95613; бірки жовтого кольору «Е24359554 Control»; рукавички чорного кольору з тканини; гаманець чорного кольору; 1 банкноту номіналом 200 гривень (МА3221460); 2 банкноти номіналом 100 гривень (КЛ5427803, УЗ8703570); 1 банкноту номіналом 10 гривень (ЮВ4339010); 2 чеки з ломбарду; реєстраційний талон на транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 ; металевий предмет з 7 антенами; номерний знак НОМЕР_2 у кількості 2 штуки; транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього.
Цією ж ухвалою накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 15.05.2021 під час проведення обшуку в автомобілі марки Оpel Vectra, д.н.з. НОМЕР_3 , розташованому за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, буд. 10-А, а саме: два предмети прямокутної форми із металу (ломи, помпи); куртку чоловіча чорного кольору «Adobis»; пластикову пляшку об`ємом 2 літри, яка до середини заповнена рідиною; предмет прямокутної форми розміром 20х10х10 см., що має два дроти (акумулятор); два предмети прямокутної форми із пластику; транспортний засіб Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_3 ; ключі від транспортного засобу Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_3 , а також накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 15.05.2021 під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_9 , а саме: куртку темного кольору та дві кепки темного кольору з маркуванням «Канада» «Еверлест», дві пари взуття: світлого кольору «Найк» та коричневого кольору; кепку «Канада», джинси синього кольору, кофту темного кольору з надписом «ТНФ», лом металевий, оранжевого кольору; джинси темно-синього кольору та куртку темного кольору з маркуванням білого кольору; поліетиленовий пакет, у якому знаходяться предмети, у кількості 2 (дві) штуки схожі на дискети від банкомату, які мають маркування «Cash Code» LOCKABLE CASSETE; model VAULY 1000 № К816006488 та «Cash Code» LOCKABLE CASSETE № 449125277.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді частково, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, яке належить ОСОБА_6 , а саме: реєстраційний талон на транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник вказував на те, що оскаржувану ухвалу постановлено без повідомлення та участі власника майна ОСОБА_6 та його захисника, а копію ухвали слідчого судді захиснику вручено 26.07.2021.
Крім того, до Солом`янського районного суду міста Києва двічі, а саме 23.06.2021 та 14.07.2021, направлялися запити про надання інформації стосовно того чи звертався орган досудового розслідування із клопотанням про накладення арешту.
Листом Солом`янського районного суду міста Києва №1.4/931/2021 від 30.06.2021 повідомлено, що з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 15.05.2021 до суду не зверталися, а листом №1.4/1093/2021, яке отримано 26.07.2021, повідомлено, що 17.05.2021 до суду надійшло клопотання про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №000839 від 01.04.2021, яке ухвалою слідчого судді від 19.05.2021 року було задоволено частково.
У апеляційній скарзі захисник зазначав, що обшук транспортного засобу марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , проведено без відповідної ухвали слідчого судді.

Органом досудового розслідування пропущено строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки станом на 16.05.2021 ані слідчий, ані прокурор в даному кримінальному провадженні не звертались до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку 15.05.2021, а тому дане майно підлягає негайному поверненню його законному володільцю - ОСОБА_6 .
Вилучене 15.05.2021 майно не може бути речовими доказами, оскільки будь-якому з учасників кримінального провадження №0000839 не належить та не містить на собі жодних слідів кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 не має жодного відношення до даного кримінального провадження, не є підозрюваним, засудженим та відносно нього не заявлено жодного позову, а тому спірне майно не може бути конфісковане.
В доданих до клопотання матеріалах відсутні докази того, що майно, яке належить ОСОБА_6 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На думку захисника, постанова про визнання майна речовими доказами є формальною, оскільки не містить будь-якого обґрунтування, якому із критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, відповідає дане майно.
Крім того, обставини викладені в оскаржуваній ухвалі жодним чином не доводять, що реєстраційний талон на транспортний засіб марки Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього, могли бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а також суперечать відомостям, викладеним у повідомленні про підозру ОСОБА_10 від 15.05.2021, у якому відсутні посилання на автомобіль Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 .
Орган досудового розслідування в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх іналежних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Крім того, слідчим суддею не встановлено необхідності застосування саме такого способу арешту майна.
Апелянт зазначав, що ОСОБА_6 є фізичною-особою підприємцем, для здійснення своєї підприємницької діяльності останній користується своїм єдиними транспортним засобом, а саме Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , який отримано виключно в результаті здійснення законної господарської діяльності та не має жодного відношення до предмету кримінального провадження. Накладеним арештом останнього фактично поставлено у скрутне становище, оскільки грошових коштів на інший транспортний засіб для ведення підприємницької діяльності він не має, а транспортувати товар в інший спосіб, окрім як за допомогою транспортного засобу вкрай незручно.
Слідчим суддею не взято до уваги те, що накладення арешту на майно ОСОБА_6 може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності осіб, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб - контрагентів, та призведе до ненадходження обов`язкових платежів до бюджету, нанесення власнику майна значних збитків.
Прокурор та власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.
Від прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 17.08.2021 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із зайнятістю в невідкладних слідчих діях. При цьому, доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин, прокурором не надано.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , який не заперечував проти апеляційного розгляду у відсутності прокурора та власника майна, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності вказаних осіб.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею без виклику та у відсутності власника майна ОСОБА_6 або його захисника, відомості про направлення їм копії оскаржуваної ухвали у матеріалах судового провадження відсутні.
Як зазначено у апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали захиснику ОСОБА_5 вручено 26.07.2021, тоді як подано апеляційну скаргу 02.08.2021, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді фактично оскаржена лише в частині накладення арешту на транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , реєстраційний талон на вказаний транспортний засіб та ключі від нього, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо арешту транспортного засобу марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , реєстраційного талону на вказаний транспортний засіб та ключів від нього.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше майно, а також відмови в задоволенні частини вимог клопотання слідчого, колегією суддів не перевіряється.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000839 від 01.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.ч. 3, 4 ст. 185 КК України.
Як зазначено у клопотанні слідчого, органом досудового розслідування встановлено, 01.04.2021р. приблизно о 04:00 годині ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене групою осіб, на транспортному засобі Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , темно-зеленого кольору, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні на першому поверсі знаходився термінал самообслуговування АТ КБ «Приватбанк», який був обраний об`єктом злочину.
Прибувши до вказаного приміщення, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 за допомогою попередньо заготовлених інструментів, шляхом віджиму, відкрили металопластикові вхідні двері приміщення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та застосувавши заздалегідь заготовлені інструменти, шляхом механічного силового впливу, зламали навісний замок на металевих дверях та проникли до приміщення, в якому знаходився термінал самообслуговування АТ КБ «Приватбанк».
В подальшому, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 , продовживши реалізовувати спільний злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене групою осіб, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою фізичної сили підняли та винесли до автомобіля Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , термінал самообслуговування АТ КБ «Приватбанк», та поклали його на тротуар біля автомобіля.
Після цього, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 взяли з вказаного автомобіля,інструменти, які вирішили використати як знаряддя для відкриття сховища термінала. В ході використання заздалегідь заготовлених інструментів, використовуючи свою фізичну силу, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 не змогли відкрити сховище терміналу, що унеможливлювало доведення злочину до кінця без вчинення додаткових підготовчих дій.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 усвідомивши можливість викриття сторонніми особами та неможливість вчинення всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від їх волі, припинили злочинне діяння та зникли з місця злочину на автомобілі Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що 15.05.2021р. приблизно о 04:20 годині ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене групою осіб, на транспортному засобі Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , темно-зеленого кольору, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де в приміщенні на першому поверсі знаходився банкомат самообслуговування АТ КБ «Приватбанк» №САК22699, та за допомогою попередньо заготовлених інструментів, а саме газового балону з написом «метан», запустили газ до отвору в банкоматі самообслуговування АТ КБ «Приватбанк» №САК22699, після чого просунули до отвору кабель. Відійшовши на безпечну відстань, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 прикріпили до іншого кінця кабелю акумулятор, що призвело до виникнення іскри в отворі банкомату, що в свою чергу призвело до детонації газу метану та вибуху. Від вказаного вибуху вибило металопластикові вхідні двері приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
В подальшому, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 , продовживши реалізовувати спільний злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, вчинене групою осіб, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, проникли до приміщення в якому знаходився банкомат самообслуговування АТ КБ «Приватбанк» №САК22699, та оцінивши, що в результаті вибуху не відкрилося сховище банкомата, що унеможливлювало доведення злочину до кінця без вчинення додаткових підготовчих дій.
Усвідомивши можливість викриття сторонніми особами та неможливість вчинення всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від їх волі, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 припинили злочинне діяння та зникли з місця злочину на автомобілі Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно даних протоколу обшуку від 15.05.2021, цього ж дня було проведено обшук в автомобілі марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованому за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, буд. 10-А, в ході проведення якого відшукано речі та документи, а саме: предмет прямокутної форми з написом «Siemens» R074559; предмет чорного кольору прямокутної форми з написом «Ibox» Serial № 03КВ020003308; антена чорного кольору прямокутної форми «Ibox» № 95613; бірки жовтого кольору «Е24359554 Control»; рукавички чорного кольору з тканини; гаманець чорного кольору; 1 банкнота номіналом 200 гривень (МА3221460); 2 банкноти номіналом 100 гривень (КЛ5427803, УЗ8703570); 1 банкнота номіналом 10 гривень (ЮВ4339010); 2 чеки з ломбарду; зв`язка ключів; свідоцтво водія на ім`я ОСОБА_10 ; реєстраційний талон на транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 ; металевий предмет з 7 антенами; номерний знак НОМЕР_2 у кількості 2 штуки; транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього.

Постановою слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 15.05.2021 вилучене 15.05.2021 під час проведення обшуку в автомобілі марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованому за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, буд. 10-А, майно, а саме: предмет прямокутної форми з написом «Siemens» R074559; предмет чорного кольору прямокутної форми з написом «Ibox» Serial № 03КВ020003308; антену чорного кольору прямокутної форми «Ibox» № 95613; бірки жовтого кольору «Е24359554 Control»; рукавички чорного кольору з тканини; гаманець чорного кольору; 1 банкноту номіналом 200 гривень (МА3221460); 2 банкноти номіналом 100 гривень (КЛ5427803, УЗ8703570); 1 банкноту номіналом 10 гривень (ЮВ4339010); 2 чеки з ломбарду; реєстраційний талон на транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 ; металевий предмет з 7 антенами; номерний знак НОМЕР_2 у кількості 2 штуки; транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 000839.

17.05.2021 слідчий відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 , в якому просив накласти арешт на майно, у тому числі, яке було вилучене час проведення обшуку в автомобілі марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованому за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, буд. 10-А, майно, а саме: предмет прямокутної форми з написом «Siemens» R074559; предмет чорного кольору прямокутної форми з написом «Ibox» Serial № 03КВ020003308; антену чорного кольору прямокутної форми «Ibox» № 95613; бірки жовтого кольору «Е24359554 Control»; рукавички чорного кольору з тканини; гаманець чорного кольору; 1 банкноту номіналом 200 гривень (МА3221460); 2 банкноти номіналом 100 гривень (КЛ5427803, УЗ8703570); 1 банкноту номіналом 10 гривень (ЮВ4339010); 2 чеки з ломбарду; реєстраційний талон на транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 ; металевий предмет з 7 антенами; номерний знак НОМЕР_2 у кількості 2 штуки; транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19.05.2021 задоволено частково клопотання слідчого, та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 15.05.2021 під час проведення обшуку в автомобілі марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованому за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, буд. 10-А, а саме: предмет прямокутної форми з написом «Siemens» R074559; предмет чорного кольору прямокутної форми з написом «Ibox» Serial № 03КВ020003308; антену чорного кольору прямокутної форми «Ibox» № 95613; бірки жовтого кольору «Е24359554 Control»; рукавички чорного кольору з тканини; гаманець чорного кольору; 1 банкноту номіналом 200 гривень (МА3221460); 2 банкноти номіналом 100 гривень (КЛ5427803, УЗ8703570); 1 банкноту номіналом 10 гривень (ЮВ4339010); 2 чеки з ломбарду; реєстраційний талон на транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 ; металевий предмет з 7 антенами; номерний знак НОМЕР_2 у кількості 2 штуки; транспортний засіб марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на автомобіль марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , та майно, яке було виявлене та вилучене під час проведення обшуку вказаного автомобіля, зокрема реєстраційний талон на вказаний транспортний засіб та ключі від нього, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом у межах кримінального провадження № 000839 від 01.04.2021, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, використане, пересунуте, передане, відчужене чи зникнути.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим не доведено відповідність влученого майна ознакам речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, зокрема наявність на ньому слідів злочину, є безпідставними.
Як убачається із викладених у клопотанні фактичних обставин кримінальних правопорушень та долучених до клопотання рапорту о/у ВКП Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 і протоколу перегляду відеозапису від 02.04.2021, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_12 під час вчинення інкримінованих їм дій - кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. ч. 3, 4 ст. 185 КК України використовували автомобіль марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність на даному етапі досудового розслідування підстав для обґрунтованого припущення, що вказаний автомобіль може зберегти на собі сліди кримінальних правопорушень та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Доводи апеляційної скарги про те, що власник автомобіля марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не має жодного відношення до кримінального провадження, та не є підозрюваним у даному провадженні, не впливає на правильність висновків слідчого судді, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З наведеного убачається, що арешт майна з метою збереження речових доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
На переконання колегії суддів, матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у даному кримінальному провадженні, а тому доводи апелянта про те, що арешт належного йому майна поставив його у скрутне становище, та може призвести до зупинення або надмірного обмеження його правомірної підприємницької діяльності, не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на майно на даному етапі досудового розслідування.
Посилання апелянта на те, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого без участі та виклику власника майна, не можуть бути безумною підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді з огляду на положення ст. 172 КПК України, відповідно до якої, слідчий суддя за наявності підстав, викладених у наведеній нормі закону, може розглянути клопотання без повідомлення власника майна.
Доводи апеляційної скарги про порушення стороною обвинувачення при зверненні до слідчого судді із клопотанням процесуальних строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, спростовуються матеріалами судового провадження.
Так, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як убачається із даних протоколу обшуку від 15.05.2021, складеного слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 , обшук автомобіля марки Оpel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 із вилученням майна здійснено 15.05.2021 (субота) (а.с. 61-65), у той час як клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 про арешт майна направлено до Солом`янського районного суду наступного робочого дня - 17.05.2021 (понеділок), що підтверджується даними наявного у матеріалах судового провадження супровідного листа керівника Солом`янсьткої окружної прокуратури ОСОБА_16 від 17.05.2021 вхідний № 34485 (а.с. 107), тобто з дотриманням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3