Справа №303/8839/21
н.р. стат. звіту - 380
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 грудня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено 11.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації в/ч НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ч.1 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, під час дії особливого періоду, 30.03.2015 не з`явився до розташування в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та був відсутній на військовій службі по 15.04.2015, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що він, являючись військовослужбовцем на протязі близько 2 тижнів (квітень 2015), не з`являвся до розташування частини, у якій проходив службу.
При цьому ОСОБА_3 заявив клопотання щодо звільнення його від відбування покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
З урахуванням відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України не з`явлення на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, вчинені військовослужбовцем.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Окрім цього суд визнає пом`якшуючою обставиною - участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
Беручи до уваги вищевказані пом`якшуючи обставини, враховуючи особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Що стосується клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від відбування покарання суд приходить до наступного.
Так, в судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 .
При цьому, суд, враховуючи відсутність обставин, які перешкоджають застосуванню щодо ОСОБА_3 амністії та те, що останній брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, вважає, що заявлене ним клопотання підлягає задоволенню, ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 85-86 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 03 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 01(один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році».
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1