Справа 688/553/22
№ 1-кс/688/379/22
Ухвала
про накладення арешту на майно

24 лютого 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000134 від 17 лютого 2022 року, про арешт майна,

встановив:

Старший дізнавач сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 17 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 16 лютого 2022 року в період з 12 год. по 14 год., невстановлена особа із числа гостей, які перебували в приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , таємно, користуючись вільним доступом, викрала грошові кошти в сумі близько 5000 гривень, чим спричинила матеріальної шкоди останньому.

17 лютого 2022 року відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000134 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування, під час опитування, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дала зізнавальні покази та повідомила, що саме вона 16 лютого 2022 року вчинила крадіжку грошових коштів у знайомого ОСОБА_5 .

21 лютого 2022 року під час огляду та добровільної видачі ОСОБА_7 викрадених нею грошових коштів в сумі 2400 гривень купюрами номіналом по 200 гривень, із номерами: СД 3506046; УВ 6165082; ТИ 9309948; ТБ 0185686; ТЗ 1779870; ХЗ 6216246; УЛ 3791563; ПЗ 1730946; ХЕ 5179705; УГ 9159593; ТЖ 0961508; ТЖ 8884674, їх було вилучено та опечатано.

На даний час, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, виникла необхідність у їх арешті, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до знищення, спотворення, чи зіпсування майна та перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому Кодексом порядку, у тому числі на рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів та грошей.

В даному випадку підставою для арешту майна є наявність розумних підозр, що вказане у клопотанні дізнавача майно є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, при вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що для арешту майна є правові підстави, та дізнвачем наведено достатньо доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи, що грошові кошти в сумі 2400 гривень купюрами номіналом по 200 гривень, із номерами: СД 3506046; УВ 6165082; ТИ 9309948; ТБ 0185686; ТЗ 1779870; ХЗ 6216246; УЛ 3791563; ПЗ 1730946; ХЕ 5179705; УГ 9159593; ТЖ 0961508; ТЖ 8884674, є речовими доказами, дізнавачем доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 2400 гривень купюрами номіналом по 200 гривень, із номерами: СД 3506046; УВ 6165082; ТИ 9309948; ТБ 0185686; ТЗ 1779870; ХЗ 6216246; УЛ 3791563; ПЗ 1730946; ХЕ 5179705; УГ 9159593; ТЖ 0961508; ТЖ 8884674 заборонивши розпоряджатися, відчужувати та користуватися зазначеними грошовими коштами.
Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1