Код суду 233 Справа № 243/9778/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002239 від 02 вересня 2017 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Андріївка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 11 квітня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 2) 23 травня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 3) 16 серпня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі (покарання не відбуто),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Андріївка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12 квітня 2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (покарання відбуто),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

18 серпня 2017 року, приблизно о 23.00 год., у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , виник спільний протиправний умисел на викрадення майна раніше знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою похилого віку.

Реалізовуючи свій спільний протиправний умисел, 18 серпня 2017 року, приблизно о 23.30 год., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою спільно та узгоджено групою осіб з ОСОБА_9 , також обидва діючи повторно, підійшов до паркану домоволодіння АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_10 , через який разом перелізли, та готуючись до скоєння злочину, з метою приховування обличчя, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прикрили обличчя власними футболками, після чого через відчинені двері, незаконно, всупереч волі власника, з метою викрадення чужого майна, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_2 , тим самим ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 умисно незаконно проникли в житло, яке належить ОСОБА_10 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено з ОСОБА_9 , підійшов до ОСОБА_10 , який лежав на ліжку, та з метою подолання опору потерпілого, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме наніс один удар кулаком руки в область правого плеча, заподіявши ОСОБА_10 забій та гематому правого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, при цьому запитав про місцезнаходження грошових коштів, які належать ОСОБА_10 .

Водночас ОСОБА_11 , скориставшись тим, що воля потерпілого ОСОБА_10 пригнічена спільними та узгодженими діями ОСОБА_8 , з шафи, яка стояла в зальній кімнаті вищевказаного будинку, відкрито повторно викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 у сумі 700,00 грн. Після чого ОСОБА_8 , скориставшись тим, що потерпілий не може чинити опір, повторно відкрито викрав мобільний телефон «Alcatel onetouch», моделі «10200», вартістю 600,00 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку МТС, вартістю 20 грн., на балансі якої знаходилися грошові кошти у сумі 50 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1370,00 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України.

13 січня 2022 року між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002239 від 02.09.2017 року за ч.3 ст.186 КК України, та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за згодою потерпілого, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою:

- ОСОБА_8 під час судового провадження зобов`язався беззастережно та в повному обсязі визнати свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та сприяти судовому провадженню. Сторони узгодили покарання за ч.3 ст. 186 КК України у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі;
- ОСОБА_9 під час судового провадження зобов`язався беззастережно та в повному обсязі визнати свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та сприяти судовому провадженню. Сторони узгодили покарання за ч.3 ст. 186 КК України у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі.
При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дали згоду на призначення узгодженого покарання.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, в обсязі підозри, сприяли судовому провадженню, дали згоду на застосування узгодженого покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили цю угоду затвердити.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 беззастережно визнали свою винуватість в інкримінованому діянні та сприяли судовому провадженню; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинні понести обвинувачені.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 цілком розуміють права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до них у разі затвердження угоди судом; їм роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_10 , відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, надав письмову згоду прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,відомості щодо осіб обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий; кримінальне правопорушення вчинив щодо особи похилого віку; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд вважає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий; кримінальне правопорушення вчинив щодо особи похилого віку; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд вважає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченими добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених і є достатньою для їх виправлення та попередження скоєнню нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Також враховуючи, що ОСОБА_8 був засуджений 16 серпня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, а кримінальне правопорушення за цим вироком вчинив до повного відбуття покарання, остаточне покарання йому слід визначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченими у присутності захисників та за згодою потерпілого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до набрання вироку законної сили слід залишити існуючий - тримання під вартою в ДУ Бахмутська УВП (№ 6).

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 13 січня 2022 року між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_8 і ОСОБА_9 затвердити.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13 січня 2022 року покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2017 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_8 за сукупністю вироків покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_8 залишити у виді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 14 вересня 2017 року.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13 січня 2022 року покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_9 залишити у виді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з 14 вересня 2017 року.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Alcatel onetouch», моделі «10200», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - вважати повернутим за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Головуючий

Судді