Справа № 465/1071/21
провадження 1-кс/462/36/22
У Х В А Л А
22 лютого 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність відділу поліції №3 Львівського управління поліції ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 11.02.2021 р.,

встановив:

ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2021 року матеріали скарги №465/1071/21 за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність відділу поліції №3 Львівського управління поліції ГУ НП у Львівській області направлено для розгляду в Залізничний районний суд міста Львова.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді, обрано слідчого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 05 січня 2022 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Ухвалою суду зобов`язано уповноважену особу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області до судового засідання подати слідчому судді Залізничного районного суду м. ОСОБА_8 . Мруць матеріали за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 11.02.2021 р. Однак станом на час розгляду скарги до Залізничного районного суду м. Львова такі не надходили, не подано судді також письмової відповіді про неможливість їх надання.
Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.
У судове засідання скаржники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не з`явилися, 22.02.2022 року надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, наполягають на задоволенні скарги. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 не заперечили проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а тому суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності останніх.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав викладених у такій, наголосив на тому, що уповноважена особа відділу поліції №3 Львівського управління ГУ НП у Львівській області, будь яких заперечень щодо скарги не надала. Вважає, що є підстави щодо визнання такої бездіяльності протиправною.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_7 скаргу підтримав. Крім доводів, викладених у скарзі, послався на рішення Конституційного Суду України, також додав судову практику з цього питання. Наголосив, що уповноважена особа відділу поліції №3 Львівського управління поліції ГУ НП у Львівській області не з`явилася у судове засідання, а відтак, на думку скаржника, визнала свою бездіяльність у питанні, що розглядається. Вважає, що за таких обставин є підстави для задоволення скарги, а також визнання бездіяльності уповноваженої особи Відділу поліції протиправною.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав позицію своїх представників ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

Заслухавши думку скаржників, дослідивши матеріали скарги, доданих до неї матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з таких підстав.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 11.02.2021 р. про вчинення суддею можливих кримінальних правопорушень, ґрунтується на оцінці та незадоволенні прийнятими судовим рішенням та процесуальними діями судді в ході розгляду конкретної справи.

При розгляді скарги слідчий суддя також враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (далі КРЄС) (пункти 5, 57,59) щодо якості судових рішень закріплено базовий принцип, відповідно до якого оцінка якості кожного рішення повинна здійснюватися тільки через використання права оскарження, установленого законом. Цей принцип є ключовим наслідком конституційної гарантії незалежності суддів, яка розглядається як одна із основних характеристик верховенства права в демократичному суспільстві.

При цьому слід зазначити, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання; втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Судові рішення та процесуальні дії суду при розгляді цивільної, кримінальної, адміністративної справи, можуть бути переглянути виключно у порядку та на підставах визначених відповідним процесуальним законом.

Законність процесуальних актів суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання зробити це під час розгляду конкретної справи шляхом ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом впливу на суд.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

Таким чином, при дослідженні матеріалів скарги, заяви про злочин, слідчим суддею підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування не встановлено.
Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність відділу поліції №3 Львівського управління поліції ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 11.02.2021 р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1