Справа: № 148/2376/21
Провадження №1-кс/148/749/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя
Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка, Звенигородський район Черкаська область, проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, не працюючої, раніше судимої востаннє 08.09.2020 Шаргородським районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 185, до арешту на строк 5 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимою востаннє 08.09.2020 Шаргородським районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 185, до арешту на строк 5 місяців, на шлях виправлення не стала та вчинила новий корисливий злочин за наступних обставин.
Близько 15:35 год. 27.12.2021, ОСОБА_4 за попередньою змовою разом із ОСОБА_7 , з метою крадіжки чужого майна, зайшли на територію домогосподарства, що розташоване, за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де керуючись корисливим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь визначивши ролі кожного учасника, шляхом вільного доступу через незачинені двері, проникли до житлового будинку вищевказаного домогосподарства, де діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в будинку, зайшли до житлової кімнати, де підійшовши до дивана під ковдрою виявили там грошові кошти в сумі 25800 грн. і у них виник умисел на крадіжку вказаних грошових коштів.
Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що власниця будинку перебувала на вулиці домогосподарства, з корисливих спонукань, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, повторно шляхом вільного доступу дістали з-під ковдри та таємно викрали грошові кошти в сумі 25800 грн., які помістили до своїх кишень та вийшли з приміщення будинку, де біля вхідних дверей їх зустріла власниця домогосподарства ОСОБА_8 , яка запитала у останніх, що вони роблять на території її домогосподарства та безпосередньо біля будинку. В свою чергу ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 з метою приховування скоєного ними кримінального правопорушення, сказали потерпілій, що купують пір`я, та коли потерпіла повідомила, що пір`я у неї немає, останні вийшли з території зазначеного домоволодіння та в подальшому сіли в автомобіль марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і покинули місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
В подальшому безпосередньо після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 викрито та виявлено працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , своїми протиправними діями завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 25800 грн.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000408 від 27.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, 01:45 год. 28.12.2021 у межах вказаного кримінального провадження, згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і того ж дня складено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивована тим, що остання може незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному проваджені; підозрювана ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, що підтверджується відсутністю постійного місця роботи або навчання, вказане свідчить про відсутність у останньої постійного джерела заробітку, що спонукало її на вчинення діяння з метою отримання грошової винагороди; може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, зокрема це вчинення кримінального правопорушення особою, що проживає в іншій області, що в подальшому може негативно вплинути на швидкість та повноту досудового розслідування. Крім того, на даний час підозрювана ніяким чином не співпрацює із слідством, що в свою чергу викликає сумнів у добросовісному виконанні покладених на неї обов`язків; в разі доведеності вини ОСОБА_4 їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, вказане свідчить, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, заперечив проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 , заперечила щодо задоволення клопотання, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що вказаного кримінального правопорушення вона не вчиняла, а це зробив ОСОБА_10 , який повідомив про це, лише після того, як вони були затримані працівниками поліції, а також те, що вона має на утриманні неповнолітніх дітей.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства, 28.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» за № 35615/06 від 13.11.2007, де Європейський суд з прав людини зазначив, що «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, у п. 34 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010, суд зазначає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Також, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» за №33977/96 від 26.07.2010, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 5), протокол огляду (а.с. 8, 12, 13), протокол допиту потерпілої (а.с. 9), протокол допиту свідка (а.с. 10, 11, 14, 15), протокол затримання підозрюваної (а.с. 16-20), довідку про облік у лікаря-психіатра (а.с. 23), протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с. 27-30), повідомлення про підозру (а.с. 31, 32, 34, 35),протокол роз`яснення права на захист (а.с. 33, 36), протокол допиту підозрюваної (а.с. 38), довідку характеристику (а.с. 39).
Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенціїпро захист прав людини та основоположних свобод,практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження, слідчим та прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, раніше неодноразово судима, має не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, також вона ніде не працює, внаслідок чого не має регулярного джерела доходу, фактично проживала до затримання, за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на значному територіальному віддаленні від місця проведення досудового розслідування, що у свою чергу свідчить про існування реальної загрози продовження підозрюваною злочинної діяльності з метою отримання доходу та вчинення спроб переховування від органів досудового розслідування, суду, також, остання може впливати на свідків та іншу підозрювану ОСОБА_7 , (яка також не визнає вини у вчиненні кримінального правопорушення).
Таким чином, слідчий суддя переконався в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою.
Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 також, необхідно обрати розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в сумі 71370 грн.), оскільки саме такий її розмір може забезпечити виконання підозрюваною на час досудового слідства покладених на неї обов`язків, передбачених пп. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, та є гарантією реалізації її прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка, Звенигородський район Черкаська область, проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати її у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області №1.
Початок строку обраховувати з 01:40 год. 28.12.2021, і який закінчується 01:40 год. 26.02.2022.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 71370 (сімдесят одна тисяча триста сімдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1-3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалу вручити підозрюваній, захиснику, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 04.01.2022.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1