Категорія:ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001068 від 30.04.2021 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, в порядку ст.89 КК України судимості не має;
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, призначено покарання:
-за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна;
-за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
До набрання вироком законної сили, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід залишено попереднім тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з 21.05.2021 року, тобто з моменту фактичного затримання.
Вироком суду вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривень 96 копійок.
Арешт майна, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2021 року скасовано.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 26 квітня 2021 року близько 12 години, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, перебуваючи поблизу магазину «Дует», що по вулиці Володимирській, 18 у місті Луцьку, Волинської області, шляхом обману, під приводом передачі ОСОБА_11 , завідомо не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 5000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 27 квітня 2021 року, близько 09 години 50 хвилин, перебуваючи на автомобільній дорозі, прилеглій до домоволодіння АДРЕСА_2 , керуючись прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоцикла марки «Honda» моделі «SC44», 2001 року виготовлення, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/103-21/3912-АВ від 20 травня 2021 року становить 87 515 гривень, шляхом обману, під приводом отримання на зберігання, завідомо не маючи наміру виконувати свої зобов`язання щодо повернення транспортного засобу та з метою збагачення, того ж дня, реалізував вказаний транспортний засіб ОСОБА_9 , тим самим повторно, протиправно вилучив його у власника ОСОБА_10 всупереч його волі, внаслідок чого спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму.
Також, ОСОБА_7 27 квітня 2021 року близько 17 години, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, перебуваючи на автомобільній дорозі, прилеглій до домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом обману, під приводом передачі до ремонтної майстерні, завідомо не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, повторно незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Iphone XS Max 256 Gb», imei: НОМЕР_2 , вартістю 600 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27 квітня 2021 року становить 16713 гривень 50 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.
Він же, 27 квітня 2021 року близько 19 години 20 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, перебуваючи на території між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , шляхом обману, повідомив неправдиві відомості ОСОБА_9 , з приводу володіння транспортним засобом мотоциклом марки «Honda» моделі «SC44», 2001 року виготовлення, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », котрий належить ОСОБА_10 , який у подальшому реалізував ОСОБА_9 , таким чином повторно заволодівши грошовими коштами у сумі 1500 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України, станом на 27 квітня 2021 року становить 41783 гривні 70 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, тобто, заволодів чужим майном шляхом обману, незаконно заволодів транспортним засобом, вчинено повторно, а також заволодів чужим майном шляхом обману, вчинено повторно (а.с.135-138).
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікації дій, вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку з невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вказує на те, що судом першої інстанції під час призначення покарання не було враховано в повній мірі обставини, за яких був вчинений злочин, особу засудженого, обставини що пом`якшують покарання, та інші обставини, які впливають на призначення покарання, в результаті чого покарання у вигляді позбавлення волі, призначене судом першої інстанції, на їх думку несправедливе внаслідок своєї суворості. Вказує на те, що ОСОБА_7 є багатодітним батьком п`яти малолітніх дітей. На даний час перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , з якою виховує спільного сина. Дані обставини вказують про міцні соціальні зв`язки. Крім цього, в ОСОБА_7 незадовільний стан здоров`я. Також незадовільний стан здоров`я має його дружина, а також дочка. Отже, ОСОБА_7 бажає допомагати своїй хворій дружині доглядати шістьох дітей та заробляти кошти на відшкодування потерпілим завданої шкоди. Вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд не в повній мірі врахував те, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, про що свідчить його поведінка як під час досудового, так і судового слідства, має постійне місце проживання, перебуває в громадському шлюбі, має на утриманні шістьох малолітній дітей, добровільно частково відшкодував завдані збитки. Крім того, по даному провадженні відсутні обставини, що обтяжують покарання. Вважає, що ОСОБА_7 можна призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням ст.75 КК України. Просить вирок суду скасувати та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання не пов`язане із позбавленням волі (а.с.178-179).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора та потерпілих, які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном шляхом обману, незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинено повторно, а також заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненим повторно, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувались.
Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним в обсязі висувного йому обвинувачення.
Оскільки він та інші учасники судового провадження не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу винного, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.
Водночас, щодо доводів захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості є безпідставними.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до норми ст.66 КК України, пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків.
Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання суд не вбачав.
Разом з тим судом першої інстанції враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні шість неповнолітніх дітей (зі слів), збитки потерпілим частково відшкодовано, частину з викрадених речей (мотоциклом марки «Honda») вилучено працівниками поліції, потерпілі щодо міри покарання покладались на погляд суду. Однак, зважаючи на особу обвинуваченого, який згідно вимог ст.89 КК України вважається таким, який судимостей не має, однак раніше, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду умисних корисливих злочинів, в тому числі пов`язаних із незаконним заволодінням транспортних засобів, повторно вчинив кримінальний проступок та умисні корисливі злочини, які, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії, відповідно, нетяжких та тяжких злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. А тому суд вважав, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання в межах санкції ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, без конфіскації майна.
Так при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі ті обставини на які вказує захисник в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, а тому вирок суду підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий

Судді