Справа № 686/7349/21
Провадження № 1-кс/686/3348/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за його заявою-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У скарзі зазначає, що звертався до Територіального бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_5 .

Однак відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, слідчим допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м.Хмельницькому в судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли копії матеріалів перевірки №М-866 від 06.03.2021 за зверненням ОСОБА_3 .

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

В судовому засіданні ОСОБА_3 і його представник - адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просили задовольнити.

ОСОБА_3 крім цього зазначив, що вбачає ознаки кримінального правопорушення у діях судді ОСОБА_5 , оскільки останній приймав рішення у справах, стороною яких був ОСОБА_3 , в умовах конфлікту інтересів, будучи знайомим із ним, оскільки працював за сумісництвом викладачем у Кам`янець-Подільській філії КУТЕП, де ОСОБА_3 навчався.

На думку особи, яка подала скаргу, суддя ОСОБА_5 також вчинив кримінально-карану поведінку, оскільки у справах №22ц/792/508/14, №676/664/14-ц, 676/691/14-ц, 676/664/14-ц, 676/1279/14-ц, рішення судді ОСОБА_6 були скасовані Апеляційним судом Хмельницької області.

Слідчий суддя,заслухавши пояснення ОСОБА_3 , його представника, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

На підставі указаних положень законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень чи порушень законодавства.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернувся до Президента України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка 10.02.2021 була направлена до Офісу Генерального Прокурора України та у свою чергу надіслана за належністю до Хмельницької обласної прокуратури за вих. №31/3/2-1537ВИХ-21 від 15.02.2021.

Зі змісту цієї заяви слідує, що ОСОБА_3 стверджує про вчинення кримінального правопорушення суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_5 у зв`язку із розглядом ним справ, стороною та учасником яких був ОСОБА_3 .

Із Хмельницької обласної прокуратури листом від 25.02.2021 року за вих. № 31/1-195-12 звернення ОСОБА_3 було направлено за належністю для розгляду до ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому та отримано адресатом 06.03.2021 року і зареєстроване за № М-866

За результатами перевірки за указаною заявою ОСОБА_3 листом за підписом начальника Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому від 01.03.2021 ОСОБА_8 року за вих. № М-866/14/01-01-21 була надано відповідь в якій зазначено, що у його звернення відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

При розгляді цієї скарги слідчий суддя також враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

Згідно з положеннями частин 1 та 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Посилання ОСОБА_3 на те що, викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст..375 КК України сддею ОСОБА_5 підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР, є безпідстаними.

Рішенням Конституційного Суду № 7-р/2020 від 11.06.2020 ст.375 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Вказане рішення набрало законної сили.

А тому аргументи скарги ОСОБА_3 щодо злочинного характеру дій судді ОСОБА_5 , які підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ст..375 КК України, є неприйнятними, так як зазначена норма права на підставі цього рішення втратила юридичну силу з моменту її прийняття.

Щодо наявності у діях судді ОСОБА_5 складів інших кримінальних правопорушень, то скарга і заява про вчинення кримінального правопорушення не містить їх ознак.

Отже, слідчим суддею не встановлено обставини, що свідчать про вчинення особою, на яку вказує ОСОБА_3 ,кримінального правопорушення.

Жодних обґрунтованих посилань на підтвердження вказаних обставин скарга та долучені до неї матеріали не містять.

Законність процесуальних актів суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання зробити це під час розгляду конкретної справи шляхом ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом впливу на суд.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

З огляду на наведене, аргументи ОСОБА_3 у скарзі та пояснення в судовому засіданні про те, що у поведінка судді ОСОБА_5 є кримінально-караною та містить ознаки інших кримінальних правопорушень, оскільки у справах №22ц/792/508/14, №676/664/14-ц, 676/691/14-ц, 676/664/14-ц, 676/1279/14-ц, рішення судді ОСОБА_5 були скасовані Апеляційним судом Хмельницької області, не можуть бути взяті до уваги у якості підстави для задоволення скарги та зобов`язання слідчого внести відомості до ЄРДР.

Крім того, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.01.2021 у справі №686/20091/20 Провадження №1-кс/686/105/21 за наслідком скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно поданої ним заяви, яка надійшла до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому № М-4307 від 29.07.2020 року відмовлено. Указана заява стосувалась аналогічних за суттю фактичних обставин неправомірної, на думку заявника поведінки судді ОСОБА_5 .

Отже, зазначені у заяві ОСОБА_3 інформація про факт можливого вчинення кримінального правопорушення була предметом дослідження слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Інформацією про кримінальне правопорушення є обставини та конкретні факти, викладені у заяві особи про вчинення кримінального правопорушення, які містять ознаки складу кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку.
Звернення особи, яка бажає ініціювати кримінальне провадження до органу досудового розслідування та/або суду повторно із заявою/повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яка уже була предметом дослідження, за наведених обставин, є неприйнятним.

Ініціювання кримінального переслідування щодо особи за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що подана ОСОБА_3 заява про вчинення кримінального правопорушення не містить відомостей про кримінальне правопорушення та про особу, яка його могла вчинити.

Відтак, за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому,дійшла правильного висновку про відсутність підстав для внесення за викладеними у ній твердженнями, відомостей до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість заяви.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1