07.12.2021 Єдиний унікальний номер 392/706/17
провадження №1-кп/389/171/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Знам`янка, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000900 від 04 грудня 2016 року, стосовно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мала Виска Кіровоградської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працює, заміжня, на утриманні одна малолітня дитина, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне не зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, за наступних обставин:

Так, 04.12.2016 близько 11 години ОСОБА_5 пішла до місцевої жительки ОСОБА_7 , яка проживає у АДРЕСА_2 , з метою розпалити плиту пічного опалення, так як за вказану роботу отримувала від останньої грошові кошти. Перебуваючи у кімнаті для опалення, ОСОБА_5 здійснювала нарубку дров. В подальшому, ОСОБА_5 зайшла у кімнату до ОСОБА_7 , яка в цей момент відпочивала на дивані. Переконавшись, що потерпіла заснула, та достовірно знаючи, що під подушкою знаходиться гаманець із грошима, у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння грошовими коштами останньої. В цей момент, ОСОБА_5 залізла рукою під подушку ОСОБА_8 та почала виймати гаманець останньої. ОСОБА_7 , прокинувшись від дій ОСОБА_5 , почала вимагати від останньої, повернути належний їй гаманець із грошима, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 .. Бажаючи бути непоміченою у незаконному заволодінні майном ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство останньої. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, попередньо знаючи, що такими діями вона може спричинити смерть потерпілій, ОСОБА_5 нанесла обухом сокири, якою рубала дрова, декілька ударів по голові ОСОБА_8 , яка в цей час сиділа на дивані, тим самим заподіявши потерпілій, згідно висновку судово-медичної експертизи №135 від 17.01.2017, тілесні ушкодження у вигляді: «відкритої черепно-мозкової травми, множинні рани волосистої частини голови, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки, багатоосколковий перелом кісток склепіння черепу з ушкодженням мозкових оболонок та речовини головного мозку; крововиливи внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, тильної поверхні правої кисті. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми множинні рани волосистої частини голови, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки, багатоосколковий перелом кісток склепіння черепу з ушкодженням мозкових оболонок та речовини головного мозку виникли від не менше 3-х травматичних дій тупого(их) предмета(ів), прижиттєво, незадовго до моменту настання смерті і у живих осіб несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, тильної поверхні правої кисті виникли, прижиттєво, від не менше 2-х травматичних дій тупого(их) предмета(ів) і у живих осіб несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, та не перебувають в причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті.

Смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми множинні рани волосистої частини голови, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки, багатоосколковий перелом кісток склепіння черепу з ушкодженням мозкових оболонок та речовини головного мозку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу, даними судово-гістологічного дослідження». Від заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла на місці.

Впевнившись, що ОСОБА_7 не зможе більше надавати супротив, ОСОБА_5 зникла з місця вчинення злочину, попередньо заволодівши шкіряним гаманцем з грошовими коштами в сумі 1516,00 гривень.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, визнала частково, надала суду показання, відповідно до яких, ОСОБА_7 , була її сусідкою та знала її близько півроку. Крім того, за домовленістю із ОСОБА_7 допомагала останній по господарству, а саме інколи готувала їжу та розпалювала їй плиту пічного опалення, за що остання платила їй гроші 700 грн. 04.12.2016 вона, як звичайно, прийшла до ОСОБА_7 та почала розпалювати піч, для чого сокирою рубала дрова. А ОСОБА_7 перебувала в будинку, але в іншій кімнаті, при цьому ображала її та її дитину нецензурною лайкою. Образи з боку ОСОБА_7 лунали не вперше, проте цього разу не витримала, рознервувалась, вийшла з себе та декілька раз вдарила її обухом сокири в район голови. Вдарила саме сокирою, бо підійшла з нею, оскільки рубала дрова на розпал. Коли наносила удари сокирою, ОСОБА_7 сиділа на дивані, тож удари нанесла в область голови, зверху-вниз, скільки раз точно вдарила не може сказати, бо була розсерджена і не пам`ятає. Знає, що у ОСОБА_7 були гроші. Вона забрала гаманець з грошима та пішла додому. Як гроші опинилися у співмешканця не знає. Ключів від будинку ОСОБА_7 у неї ніколи не було, оскільки остання сама відчиняла їй двері. Після того, що трапилася побігла додому за телефоном, щоб викликати швидку допомогу Не хотіла вбивати. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_9 до суду не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати кримінальне провадження за її відсутності, цивільний позов не заявлено.

Свідки по справі за клопотанням учасників кримінального провадження судом не викликалися.
Крім того, часткової визнання вини, вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.6, ч.2 ст. 115 КК України також підтверджується дослідженими безпосередньо судом доказами, а саме:
-повідомленням від фельдшера Маловисківської ЦРЛ про те, що за місцем проживання померла ОСОБА_7 від 04.12.2016,

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 04.12.2016 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), підтверджують факт виявлення трупа ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті (т.2 а.с.40-41).

- протоколом огляду місця події від 04.12.2016, відповідно до якого оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті (т.2 а.с.43-51).

- лікарським свідоцтвом про смерть №2186 від 05.12.2016, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження, до смерті призвели: забій головного мозку, переломи кісток склепіння та основи черепу, відкрита черепно-мозкова травма (т.2 а.с.54).

- протоколом огляду місця події 04.12.2016, відповідно до якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , вилучено одежу ОСОБА_10 , гаманець, сокиру (т.2 а.с.72-76).

- протоколом огляду предметів від 03.02.2017 та постанови про визнання та здачу речових доказів на зберігання, проведено огляд предметів від 03.02.2017: одягу ОСОБА_5 ; одягу ОСОБА_11 ; сокири, вилученої по АДРЕСА_2 ; вирізу з дивану; грошових коштів, вилучених під час затримання ОСОБА_11 , вказане визнано речовими доказами та передано на зберігання (т.3 а.с.190-192).

- протоколом огляду предметів від 18.04.2017 та постанови про визнання та здачу речових доказів на зберігання від 18.04.2017, відповідно до якого проведено огляд предметів: залізної банки, зрізів нігтів, зразків крові ОСОБА_7 , зрізів нігтів та зразків крові ОСОБА_12 , зрізів нігтів, зразків крові та змиви з рук ОСОБА_11 , 8 грошових купюр, гаманця, двох сокир, вказане визнано речовими доказами та передано на зберігання. (т.3 а.с.193-195).

- заключенням спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 19.12.2016 та висновку судово-психіатричного експерта №4 від 10.01.2017 з яких вбачається, що ОСОБА_5 момент скоєння правопорушення і на даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості, тому у відношенні інкримінуємого їй діяння слід вважати осудною, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, застосування заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с.142, 145-146).

- висновками експерта №135 від 17.01.2017, №135-1 від 08.02.2017, №4519 від 04.12.2016 (т.3 а.с.5-9, 10, 11, 12-13, з яких вбачається наступне:

смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у період часу з 08 до 12 години, від відкритої черепно-мозкової травми - множинні рани волосистої частини голови, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки, багато осколковий перелом кісток склепіння черепу з ушкодженням мозкових оболонок та речовини головного мозку, ці тілесні ушкодження виникли від не менше 3-х травматичних дій тупого (их) предмета(ів), прижиттєво, незадовго до моменту настання смерті і у живих осіб несуть ознаки тяжких як небезпечних для життя в момент їх спричинення, знаходяться у прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті, можливість їх виникнення при обставинах, вказаних ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту від 01.02.2017 не виключається;

також у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, тильної поверхні правої кисті виникли прижиттєво, від не менше 2-х травматичних дій тупого (их) предмета (ів) і у живих осіб несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, не перебувають в причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті;

індивідуальні характеристики контактуючої поверхні травмуючого (чих) предмета (ів) в ушкодженнях не відобразились, локалізація ушкоджень на голові виключає можливість їх спричинення власноручно, можливість виникнення комплексу ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключається;

місце виявлення трупу може бути місцем нанесення тілесних ушкоджень та місцем настання смерті, після нанесення ушкоджень потерпіла могла жити нетривалий проміжок часу, що залежав від швидкості розвитку явищ крововтрати, судово-медичних даних, що вказували б на зміну першочергового положення трупу та про можливість спричинення ушкоджень одним травмуючим предметом чи декількома немає;

у крові трупа ОСОБА_7 не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти.

-висновком експерта №1934 від 23.12.2016 з якого вбачається, наявність у трупа ОСОБА_7 таких характерних патологічних змін: субарахноїдальний крововилив, постінфарктний кардіосклероз.

- висновком експерта №9 від 13.01.2017 з якого вбачається, що частина слідів пальців рук, які були вилучені у ході огляду місця події 04.12.2016 за адресою: вул.Шкільна.10 м.Мала Виска, залишена ОСОБА_5 (т.3 а.с.19-31).

-висновком експерта №918/2 від 14.01.2017 з якого слідує, що на грошовій банкноті номіналом 5 грн. (номер МБ 6267182), як була вилучена під час обшуку у ОСОБА_11 , знайдено кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_7 і не може від ОСОБА_5 (т.3 а.с.41-43).

- висновком експерта №919/3 від 14.01.2017 з якого слідує, що на, вилучених під час огляду місця події - 04.12.2016 за адресою: вул.Шкільна,10 м.Мала Виска, фрагменті тканини з дивана та зіскобі зі стіни виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 і не може від ОСОБА_5 (т.3 а.с.47-49)

- висновком експерта №921/5 від 14.01.2017 з якого слідує, що на, вилученій під час огляду місця події - 04.12.2016 за адресою: вул.Шкільна,10 м.Мала Виска, одежі ОСОБА_5 ( куртка-пуховик, светр) виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 і не може від ОСОБА_5 (т.3 а.с.53-55).

- висновку експерта №196/2 від 10.01.2017, з якого слідує, що при судово-медичній експертизі змивів з сокири, вилученої при огляді місця події - вул.Шкільна,8 м.Мала Виска, на металевій робочій частини лівої щоки полотна знайдена кров людини, видова належність якої не встановлена (т.3 а.с.67-68).

- висновком експерта №916 від 20.03.2017, з якого вбачається, що виявлені генетичні ознаки слідів крові людини та клітин на сокирі (об`єкти №№3,5), вилученої 04.12.2016 під час огляду місця події - за адресою: вул.Шкільна,8 м.Мала Виска, збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_5 (т.3 а.с.110-120).

-висновком експерта №913 від 20.03.2017 з якого вбачається, що на гаманці, вилученому 04.12.2016 під час огляду місця події - за адресою: вул.Шкільна,8 м.Мала Виска, слідів крові не виявлено, виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (т.3 а.с.143-156).

- висновком експерта №912 від 20.03.2017з якого вбачається, що на грошових коштах, які були вилучені під час обшуку у ОСОБА_11 , а саме: номіналом 50 грн. (об`єкти №№3,4,7) - виявлено генетичні сліди крові людини та клітин, які збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 ; номіналом 50 грн. (об`єкт №6) - виявлено генетичні сліди крові людини та клітин, які, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , не містять генетичних ознак крові ОСОБА_5 (т.3 а.с.161-178).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.02.2017 та оголошеної у судовому засіданні стенограми слідчого експерименту від 01.02.2017, ОСОБА_5 показала і розказала як нанесла тілесні ушкодження потерпілій сокирою, забрала гаманець, що узгоджується з висновками експертів (т.2 а.с.128-134).

Належність та допустимість безпосередньо досліджених в судовому засіданні письмових доказів не оспорювалась, підстав визнавати їх недопустимими при розгляді справи не встановлено, за формою та змістом зазначені письмові докази відповідають вимогам процесуального закону.
На підставі вищевикладеного колегія вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду прокурором та дослідженими в порядку ст.23 КПК України, є вагомими для того, щоб визнати обвинувачених винними у вчиненому злочині.
Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи вимоги ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, аналізуючи досліджені докази в сукупності та зміст висунутого обвинувачення, колегія прийшла до висновку про необхідність виключення з обвинувачення ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло», оскільки вона не знайшла свого підтвердження і це не погіршує становище останньої.

До такого висновку колегія прийшла з наступних підстав.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року (№ 569/1111/16-К, провадження №13-14кс18), проникнення як кваліфікуюча ознака розбою передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення розбою. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище», вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення розбою та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 перебувала у домоволодінні ОСОБА_13 , по АДРЕСА_2 , за запрошенням останньої, оскільки надавала допомогу по господарству, а саме розпалювала плиту пічного опалення, тобто на законних підставах.

За викладеного, колегія вважає встановленим, що ОСОБА_5 скоїла напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, за наступних обставин:

Так, 04.12.2016 близько 11 години ОСОБА_5 пішла до місцевої жительки ОСОБА_7 , яка проживає у АДРЕСА_2 , з метою розпалити плиту пічного опалення, так як за вказану роботу отримувала від останньої грошові кошти. Перебуваючи у кімнаті для опалення, ОСОБА_5 здійснювала нарубку дров. В подальшому, ОСОБА_5 зайшла у кімнату до ОСОБА_7 , яка в цей момент відпочивала на дивані. Переконавшись, що потерпіла заснула, та достовірно знаючи, що під подушкою знаходиться гаманець із грошима, у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння грошовими коштами останньої. В цей момент, ОСОБА_5 залізла рукою під подушку ОСОБА_8 та почала виймати гаманець останньої. ОСОБА_7 , прокинувшись від дій ОСОБА_5 , почала вимагати від останньої, повернути належний їй гаманець із грошима, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 .. Бажаючи бути непоміченою у незаконному заволодінні майном ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство останньої. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, попередньо знаючи, що такими діями вона може спричинити смерть потерпілій, ОСОБА_5 нанесла обухом сокири, якою рубала дрова, декілька ударів по голові ОСОБА_8 , яка в цей час сиділа на дивані, тим самим заподіявши потерпілій, згідно висновку судово-медичної експертизи №135 від 17.01.2017, тілесні ушкодження у вигляді: «відкритої черепно-мозкової травми, множинні рани волосистої частини голови, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки, багатоосколковий перелом кісток склепіння черепу з ушкодженням мозкових оболонок та речовини головного мозку; крововиливи внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, тильної поверхні правої кисті. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми множинні рани волосистої частини голови, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки, багатоосколковий перелом кісток склепіння черепу з ушкодженням мозкових оболонок та речовини головного мозку виникли від не менше 3-х травматичних дій тупого(их) предмета(ів), прижиттєво, незадовго до моменту настання смерті і у живих осіб несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, тильної поверхні правої кисті виникли, прижиттєво, від не менше 2-х травматичних дій тупого(их) предмета(ів) і у живих осіб несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, та не перебувають в причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті.

Смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми множинні рани волосистої частини голови, крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки, багатоосколковий перелом кісток склепіння черепу з ушкодженням мозкових оболонок та речовини головного мозку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу, даними судово-гістологічного дослідження». Від заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла на місці.

Впевнившись, що ОСОБА_7 не зможе більше надавати супротив, ОСОБА_5 зникла з місця вчинення злочину, попередньо заволодівши шкіряним гаманцем з грошовими коштами в сумі 1516,00 гривень.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина обвинуваченого у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст.94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченої.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003, умисне вбивство з корисливих мотивів (п.6 ч.2 ст.115) має місце у разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном), одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. Для наявності даного складу умисного вбивства не має значення, чи досяг винний тієї матеріальної вигоди, якої прагнув.
Сукупність злочинів матиме місце і в тому випадку, коли винний вчиняє умисне вбивство під час нападу або зразу ж після нього з метою заволодіння або утримання майна. За таких обставин вчинене слід кваліфікувати як умисне вбивство з корисливих мотивів (п.6 ч.2 ст.115) та розбій (ч.4 ст.187).

Колегія суддів, кваліфікує дії обвинувачено ОСОБА_5 , як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та як поєднане з метою заволодіння чужим майном поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, яка зазначала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а саме за ч. 4 ст.187 КК України.

При кваліфікації злочинів проти життя та здоров`я особи слід звернути особливу увагу на сукупність усіх ознак, які утворюють та вказують на наявність саме відповідного (вірного) складу злочину, який був вчинений обвинуваченим, незалежно від того за якою статтею КК України пред`явлено обвинувачення.

Кваліфікація дій обвинувачених одночасно за ч.4 ст. 187 та п.6 ч.2 ст. 115 КК України, відповідає роз`ясненням, що містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», згідно яких, у разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (в даному випадку ч. 4 ст. 187КК).

При цьому, колегія не приймає до уваги пояснення ОСОБА_5 в частині того, що остання не мала наміру на вбивство, вважаючи їх спробою уникнути покарання, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема характер, сила ударів, спосіб та місце їх нанесення у життєво важливі органи, обране знаряддя злочину, свідчать про наявність в діях обвинуваченої прямого умислу, спрямованого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час, згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , колегія враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які класифікуються як тяжкий та особливо тяжкий злочини, що вона раніше не судима, заміжня, не працює, позитивно характеризуються за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, однак на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, визнана осудною.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 колегія відносить активне сприяння в розкритті злочину та наявність на утриманні малолітньої особи. Колегія вважає, що ОСОБА_5 своїм відношенням до вини не довела щирого каяття, тому і не визнає таку обставину, як помякшуючу.
До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 колегія відносить вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, колегія суддів вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку колегії, її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання, можливості застосування до обвинуваченої положень ст.ст.69,75 КК України колегія не вбачає, а тому, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_5 , саме таке покарання є необхідним та буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При призначенні покарання, у відповідності до санкцій ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України, передбачено застосування обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна засудженого.

Отже, приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, характер вчинених діянь, тяжкість наслідків та керуючись ч.1 ст.70 КК України, колегія суддів вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі за кожен злочин окремо та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. А також застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного їйу майна.
Частиною 5 ст.72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року №838-VIIІ було визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон від 18 травня 2017 року №2046-VIII, яким змінено ч.5 ст.72 КК України, фактично законодавець повернувся до редакції ч.5 ст.72 КК, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII і передбачала, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 цієї статті.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №663/537/17, провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

За викладеного, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинила злочини 04.12.2016, тобто до 20.06.2017 і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК у редакції Закону № 838-VIIІ, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України і призначити покарання за:

ч.4 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного їй на праві власності;

п.6 ч.2 ст.115 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного їй на праві власності;

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного їй на праві власності.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 04.12.2016 до 07.12.2021, за правилами ч.5 статті 72 КК України (у редакції Закону № 838-YІІІ від 26.11.2015), а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати призначене покарання відбутим.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - скасувати та звільнити її з-під варти у залі суду.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

куртку-пуховик, штани, светр, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області (т.3 а.с.192), - повернути ОСОБА_5 ;

джинсові штани куртку, пару черевиків, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області (т.3 а.с.192), - повернути ОСОБА_11 ;

216 гривень, номіналом 50 грн.- 2шт, 20 грн.-2 шт, 10 грн. -1 шт, 5 грн. -11 шт, 2 грн.-5 шт, грн.-1 шт та 8 (вісім) грошових купюр, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області (т.3 а.с.192), - повернути потерпілій ОСОБА_9 ;

виріз з дивану зі слідами РБК, сокиру з домоволодіння по АДРЕСА_2 (т.3 а.с.192), залізну банку, зрізи нігтів і зразки крові ОСОБА_7 , зрізи нігтів та зразки крові ОСОБА_14 , зрізи нігтів, зразки крові та змиви з рук ОСОБА_11 , гаманець, дві сокири, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області (т.3 а.с.195), - знищити.

Вирок може бути оскаржений, до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3