Справа №760/1051/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
в кримінальному провадженні №0000105 від 16.01.2022,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, без визначення розміру застави.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий в клопотанні, а прокурор в судовому засіданні зазначали про те, що станом на час звернення до слідчого судді із зазначеним клопотанням зібрано достатньо доказів, щоб стверджувати про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, що надає право, за переконанням сторони обвинувачення, звертатися до слідчого судді із клопотанням про застосування одного із запобіжних заходів.

Також, продовжив прокурор, що на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, в такій кількості, що не вбачається підстав вести мову про застосування іншого не пов`язаного із триманням під вартою запобіжного заходу.
Так, прокурор впевнений, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Зауважив, що ОСОБА_5 не має постійного доходу, не працює, на даний час суспільно - корисливою працею не займається, не одружений, а тому ставиться під сумнів наявність соціальних зв`язків, що підвищує ймовірність ризику переховування.

Серед іншого зазначив, що ОСОБА_5 вчиниі умисне тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, що свідчить про те, що останній може погрожувати потерпілій та свідкам, з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин.

Прокурор переконаний, що більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на потерпілого, свідків, на розслідування кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000105 від 16.01.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 16.01.2022 року близько 14:00 год. прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово проживала його співмешканка ОСОБА_8 .
Зайшовши до квартири, ОСОБА_5 , виявив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивають алкогольні напої, а саме коньяк марки «Шабо», об`ємом 0,5 літри.
Перебуваючи у квартирі ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 повертатись до місця їх спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки напередодні ОСОБА_8 , після їх побутової сварки, пішла з дому.
У свою чергу жінки запропонували ОСОБА_5 приєднатись до них для спільного вживання алкоголю, на що він погодився.
Водночас, під час вживання алкоголю, на фоні ревнощів, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , взяв у свою праву руку кухонний ніж з рукояткою чорного кольору, лезом приблизно 15 см., який лежав на стелажі (де саме, інша кімната чи ця ж сама?))), підійшов до потерпілої, яка у цей час сиділа у м`якому кріслі і, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, наніс їй два удари вказаним кухонним ножом по траєкторії знизу вверх/зверху до низу/з права на ліво/ з ліва на право (треба визначитися) в ділянку живота з правого боку.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , відповідно до довідки Київської міської клінічної лікарні №17 від 16.01.2021, потерпілій ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини. Гемоперитонеум. Поранення печінки.

Такі дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
16 січня 2022 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
17 січня 2022 о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у відомостях, які отримані під час огляду місця події від 16.01.2022 за адресою: АДРЕСА_3 ; показаннями свідка ОСОБА_7 ; протокол допиту від 13.10.2021 року; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту від 13.10.2021 року; показаннями свідка ОСОБА_11 , протокол допиту від 13.10.2021 року; показаннями свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту від 13.10.2021 року; відомостями, які отримані під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 ; протокол від 13.10.2021 року; довідкою Київської міської клінічної лікарні №17 від 16.01.2022 року; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 ; протокол допиту від 13.10.2021 року; відомостями, що містяться у електронному рапорті (ЄО) №57043 від 16.01.2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин. Тобто у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
У відповідності до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, його зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
ОСОБА_5 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проте має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві, раніше не судимий.
Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, вищезазначені дані про його особу, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язків, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання - відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 14.03.2022 року, заборонивши останньому залишати житло: АДРЕСА_1 .
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , такі обов`язки:
з`являтися за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, а її безпосереднє виконання на орган Національної поліції України за місцем проживання (перебування) підозрюваного під домашнім арештом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1