УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Юнайтед Табако» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою суду від 02.11.2021 у справі № 759/18252/21, у кримінальному провадженні
№0000497, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Юнайтед Табако» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою суду від 02.11.2021 у справі № 759/18252/21, у кримінальному провадженні
№0000497, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі № 759/16205/21 надано дозвіл на проведення обшуку в офісних, складських, виробничих та нежитлових приміщеннях, які використовують ТОВ «Юнайтед Табако» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 40-33.
З 04.08.2021 по 09.08.2021 на виконання вказаної ухвали проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено:тютюнові суміші, які знаходяться в картонних коробках з наступним маркуванням: «Тютюнова суміш 444», вага нето 80 кг. 228 шт.; «Basio-28», вага нето 110 кг. 56 шт.; «VK-AMB-KS», вага нето 110 кг. 192 шт.; «Тютюнова суміш SSL», вага нето 90 кг. 127 шт.; «VK-AMB», вага нето 90 кг. 68 шт.; «PN», вага нето 90 кг. 88 шт.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18.08.2021 у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт вказаного майна було відмовлено.
В подальшому, ухвалою Київського апеляційного суду від 02.11.2021 у справі
№ 759/18252/21 накладено арешт на вищевказане майно.
Водночас, адвокат вважає, що як на момент накладення, так і на даний час відсутні підстави для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Так, адвокат ОСОБА_4 у своєму клопотанні зазначає, що для зберігання тютюнової суміші не потрібно отримувати довідку про місце зберігання тютюнових виробів. Крім того, вказані тютюнові суміші придбані ТОВ «Юнайтед Табако» у законний спосіб, про що свідчать відповідні документи, на продукції є марки акцизного податку, вказане майно не відповідає і не може відповідати критеріям речових доказів та не має жодного значення для кримінального провадження.
Також адвокат у своєму клопотанні зазначає, що у даному кримінальному провадженні, яке розслідується з жовтня 2020 року, жодну особу ТОВ «Юнайтед Табако» до цього часу допитано не було і про підозру нікому не повідомлено, що також свідчить про відсутність підстав для подальшого утримання вказаного майна під контролем органу досудового розслідування.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання з підстав у ньому зазначених та скасувати арешт майна, що належить ТОВ «Юнайтед Табако». Також адвокатом відзначено, що у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань взагалі не зазначено про ТОВ «Юнайтед Табако», продукція була набута законним шляхом, про що свідчать відповідні документи, жодних слідчих дій щодо вказаної юридичної особи не здійснюється, експертиза також не проводиться, а законно придбана тютюнова суміш не може бути речовим доказом у провадженні про ухилення від сплати податків. Більш того, за той час, що триває досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, товариство проходило 3 податкові перевірки і жодних зловживань не виявлено, а, відтак, на думку адвоката, метою даного арешту є блокування діяльності підприємства. До того ж, адвокатом відзначено, що підстави утримання майна відпали і вже скасовані всі арешти, накладені за результатами цього обшуку.
Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту майна та зазначив, що ТОВ «Юнайтед Табако» здійснює свою підприємницьку діяльність з порушенням законодавства, вказане майно зберігалося у приміщеннях, які не відповідають вимогам для зберігання такого виду товару. Крім того, на думку прокурора, вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а відтак арешт на вказане майно накладено обґрунтовано та потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження на даний час не відпала.
Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування арешту майна з огляду на наступне.

З матеріалів клопотання вбачається та в судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000497 від 30.10.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.11.2021 накладено арешт на тютюнові суміші, які вилучені під час проведення обшуку у складському приміщенні за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 40-33, та які знаходяться в картонних коробках з наступним маркуванням: «Тютюнова суміш 444», вага нето 80 кг. 228 шт.; «Basio-28», вага нето 110 кг. 56 шт.; «VK-AMB-KS», вага нето 110 кг. 192 шт.; «Тютюнова суміш SSL», вага нето 90 кг. 127 шт.; «VK-AMB», вага нето 90 кг. 68 шт.; «PN», вага нето 90 кг. 88 шт.
Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, при вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Положеннями ст. 170 КПК України чітко визначено коло осіб, відносно яких може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, зокрема, ними є підозрюваний, обвинувачений, засуджений або третя особа. При цьому, вказаною нормою закону передбачено, що арешт на майно третьої особи допускається у разі, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкову вартість і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п. п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України. Єдиним виключенням є та обставина, якщо арешт на майно накладається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, у такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.

Водночас, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий або прокурор повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

В той же час, дослідивши матеріали клопотання, а також обґрунтування ухвали, яка була прийнята у межах кримінального провадження № 0000497, якою накладено арешт, слідчий суддя не знаходить обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, арешт якого заявник просить скасувати, може бути використане як доказ саме у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

При цьому, ні до матеріалів клопотання, ні в судовому засіданні не надано доказів того, що зазначене майно, на яке накладено арешт, має значення для кримінального провадження, а також що вилучене майно здобуте злочинним шляхом. Також не доведено, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які могли б бути використані як доказ для продовження заходу забезпечення, а саме арешту, чи обставин, що встановлені під час досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000497 від 30.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ващенко проти України» (Заява

№ 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що ст. 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення у справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

Крім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Під час судового розгляду встановлено, що з урахуванням наведених норм міжнародного права недостатньо одного лише посилання на те, що майно є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно нібито підлягає арешту, оскільки для вжиття такого суттєвого заходу обмеження прав особи як арешт належного їй майна має бути дотримано вищенаведені приписи кримінального процесуального законодавства, чітко визначені в ст. ст. 170 173 КПК України.

Слідчим суддею враховується, що кримінальне провадження, у межах якого було накладено арешт на майно, здійснюється за фактом ухилення службовими особами ТОВ «Партнер Імпульс» від сплати податків. Водночас, як вбачається з фабули витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ТОВ «Юнайтед Табако» в ній не зазначено та пов`язаність з вищевказаною юридичною особою ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами клопотання, які надані у розпорядження слідчого судді, недоведена.
Як вбачається з клопотання та наданих адвокатом ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснень, вилучена тютюнова суміш придбана у законний спосіб зі сплатою всіх необхідних податків, що підтверджується відповідними документами, на продукції наявні марки акцизного податку, така продукція зберігалася з дотриманням всіх передбачених порядків, а тому не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Також, зі змісту ухвали Київського апеляційного суду від 02.11.2021 у справі

№ 759/18252/21 не вбачається, що кримінальне провадження № 0000497 здійснюється щодо ТОВ «Юнайтед Табако» або діяльність даного підприємства є предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні з метою надання правової оцінки його діяльності, так як в ухвалі зазначено, що одним з основних постачальників тютюнових виробів на адресу TOB «Маршал Табако» є TOB «Юнайтед Табако», яке у своїй діяльності використовує незаконні лінії по виготовленню тютюнових виробів, а також має місця для зберігання сировини (тютюну), матеріалів для виготовлення (поліграфія, упаковка, тощо), зберігання готової продукції. TOB «Маршал Табако» релізовує сигарети за готівкові кошти групі осіб, не відображаючи проведення вищевказаних операцій в податковій та бухгалтерській звітності.
Водночас, як вже було вищезазначено, ні щодо ТОВ «Маршал Табако», ні щодо ТОВ «Юнайтед Табако» відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, жодній особі в межах кримінального провадження про підозру не повідомлено, а тому ТОВ «Юнайтед Табако» не має в силу положень кримінально процесуального закону статусу юридичної особи щодо якої здійснюється провадження.
В судовому засіданні прокурором також не надано жодного документального підтвердження того, що ТОВ «Юнайтед Табако» має будь-яке відношення до даного кримінального провадження.
Відтак, слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Слідчим суддею також враховано і ухвалу Київського апеляційного суду від 27.10.2021 у справі № 759/18251/21, якою було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та, відповідно, у накладенні арешту на предмети по виготовленню тютюнової суміші, що також були вилученні з 04.08.2021 по 09.08.2021 під час проведення обшуку в офісних, складських, виробничих та нежитлових приміщеннях, які використовують ТОВ «Юнайтед Табако» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 40-33.
З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше утримання зазначеного майна, що на праві власності належить ТОВ «Юнайтед Табако»під арештом не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи та потребами досудового розслідування. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України.

Таким чином, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які були враховані судом при накладені арешту на майно, на даний час перестали існувати, а тому в подальшій забороні користуватися майном відпала потреба, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Юнайтед Табако» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою суду від 02.11.2021 у справі № 759/18252/21,підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Юнайтед Табако» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою суду від 02.11.2021 у справі № 759/18252/21, у кримінальному провадженні №0000497, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою від 02.11.2021 у справі № 759/18252/21, що вилучено під час проведення обшуку у складському приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, місто Жовті Води, вул. Гагаріна, буд. 40-33, а саме, на тютюнові суміші, які знаходяться в картонних коробках з наступним маркуванням:

-«Тютюнова суміш 444», вага нето 80 кг. 228 шт.;

-«Basio-28», вага нето 110 кг. 56 шт.;

-«VK-AMB-KS», вага нето 110 кг. 192 шт.;

-«Тютюнова суміш SSL», вага нето 90 кг. 127 шт.;

-«VK-AMB», вага нето 90 кг. 68 шт.;

-«PN», вага нето 90 кг. 88 шт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1