СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/368/21
Провадження №1-кп/547/53/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року смт Семенівка
Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
представник цивільного позивача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000214, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.02.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
До Семенівського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000214, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до обвинувального акту 19 лютого 2021 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Матросова смт Семенівка Кременчуцького району Полтавської області в напрямку від м. Хорол до м. Кременчука, керуючи автомобілем Renault Master державний номер НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п. 2.1. а) Правил дорожнього руху України, де вказано, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, рухався водій ОСОБА_4 .
В цей же час, в зустрічному напрямку по вул. Матросова в смт Семенівка, керуючи автомобілем Skoda Karoq державний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_7 . В салоні автомобіля Skoda Karoq державний номер НОМЕР_2 в якості пасажира знаходився ОСОБА_8 .
Під час руху у вказаному напрямку в заданій дорожній обстановці, поблизу АЗС "Татнафта", розташованої в смт Семенівка, вул. Матросова, 117 водій ОСОБА_4 , рухаючись зі швидкістю 70-75 км/год, порушивши вимоги п.п. 10.1, 11.3, 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України, де відповідно вказано:
п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,
п. 11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
п. 12.9 Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12. 7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил; перевищуючи дозволену швидкість руху транспортних засобів в населеному пункті (50 км/год), перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці виконання маневру, змінив напрямок руху ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Skoda Karoq державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому грудини, закритого перелому передніх відрізків V, VII ребер справа. Всі вищевказані ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою сукупною травмою, утворилися одномоментно, або в швидкій послідовності один за одним, від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля. За ступенем тяжкості викликали тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до середнього ступеня тяжкості.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому VII-IX ребер справа, перелому І ребра зліва, перелому грудного кінця ключиці зліва, забій обох легень, авульсний перелом двох кісточковий, перелом кісток передплюсни справа, ЗТГК. Всі вищевказані ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою сукупною травмою, утворилися одномоментно, або в швидкій послідовності один за одним, від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля. За ступенем тяжкості викликали тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до середнього ступеня тяжкості.
В умовах даної події водій автомобіля Renault Master державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Skoda Karoq державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 шляхом виконання п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Renault Master державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.
Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні робот на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
При призначенні покарання також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою винуватість, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - нарколога чи психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуює покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого немає.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, тобто у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.
Водночас суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.
На переконання суду таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не матиме наслідком порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Також 26.08.2021 до початку розгляду справи по суті, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 (власника автомобіля) звернувся до суду з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та просить стягнути з обвинуваченого загальний матеріальний збиток в розмірі 218458,24 грн, що складається з наступного:
1.19.02.2021 транспортування автомобіля Renault Master на евакуаторі із місця ДТП до штраф майданчику смт Семенівка 6000,00 грн;
2.01.07.2021 ОСОБА_5 заключив договір про надання правової допомоги з адвокатом по врегулюванні питань із зняттям автомобіля з арешту, збитків та інше. На 26.08.2021 ОСОБА_5 сплатив на правову допомогу 10200,00 грн.
3.19.06.2021 транспортування автомобіля Renault Master на евакуаторі із штраф майданчика смт Семенівка до м. Кременчука 7600,00 грн;
4.20.06.2021 сплатив за висновок судового експерта по проведенню авто- товарознавчого дослідження, стосовно визначення вартості матеріального збитку власнику за автомобіль Renault Master д.н. НОМЕР_1 2000,00 грн;
5.Висновок судового експерта зазначає: вартість матеріального збитку, завданої з технічної точки зору власнику автомобіля Renault Master д.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, яка сталася 19.02.2021, дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП та складає 239546,08 грн; вартість автомобіля Renault Master д.н. НОМЕР_1 після ДТП з врахуванням пошкоджень отриманих в результаті ДТП складає 46887,84 грн.
Відповідно матеріальний збиток автомобіля складає 239546,08-46887,84 = 192658,24 грн.
Розглядаючи даний цивільний позов, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Приписами ст. 1177 ЦК України, визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 (власника автомобіля) доведено, що ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 218458,24 грн.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для за проведення двох судових експертиз технічного стану транспортного засобу в Полтавському НДЕКЦ 1307,60 грн та 1634,50 грн; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи в Полтавському НДЕКЦ 1634,50 грн; за проведення судової авто технічної експертизи в Полтавському НДЕКЦ 1307,60 грн. Всього 5884,20 грн.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107,128, 337, 349, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судових експертиз в сумі 5884,20 грн.
Цивільний позов адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 (власника автомобіля), задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 218458,24 грн.
Речовий доказ - компакт-диск з надписом "MastAK 4.7 Gb, 16 Х 120 MIN DVD+R" з серійним номером № PSP325RG24140767, на якому знаходиться відеозапис з камери зовнішнього відео спостереження АЗС "Татнєфть-АЗС-Україна", розташованої в смт Семенівка, вул. Матросова, 117, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ - автомобіль марки Skoda Karoq НОМЕР_3 , який належить підприємству з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент" () на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 23.12.2020 року, на який накладено арешт на підстави ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 лютого 2020 року та який скасовано ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 24.05.2021, - повернути власнику Підприємству з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент".
Речовий доказ - автомобіль марки Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , на який накладено арешт на підстави ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 лютого 2021 року та який скасовано на підставі ухвали Семенівського районного суду Полтавської області від 08.07.2021, - повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1