УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/18945/21

Провадження №: 1-кс/755/5201/21

"17" грудня 2021 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003740 від 31.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, установив:

до слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Звернення умотивоване тим, що 31.10.2021 було проведено слідчу дію та в подальшому 02.11.21 подано клопотання про арешт вилученого під час її вчинення майна з огляду на наявність у справі обставин визначених ч. 2 ст. 170 КПК.

В судове засідання сторони не прибули, однак слідчий суддя ураховуючи положення ст.ст. 22, 26, 172 КПК уважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду звернення по суті.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

З порушеного заявником питання порядок у ч. 5 ст. 171 КПК передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В цій ситуації, слідчу дію проведено 31.10.21 (неділя).

Клопотання подане до відділу поштового зв`язку 02.11.21 (вівторок), тобто з порушенням строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК, адже наступним робочим днем після 31.10.21 було 01.11.21 (понеділок) та при відсутності клопотання про поновлення строку у порядку ст. 117 КПК.

Згідно ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Тобто, в цій ситуації право подати клопотання у прокурора було дійсним до 24:00 год. 01.11.21. Саме в цей проміжок часу заявник був наділений правом вчинення процесуальної дії зверненням до суду з клопотанням про арешт майна.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є в т.ч. те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань.

Дотримання встановленої правової процедури здійснення процесуальної дії означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону.

Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження.

Дотримання належної правової процедури здійснення процесуальної дії визначеної ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Порушення порядку визначеного ст. 171 КПК призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Тим самим, у ключі наведеного слід констатувати, що завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи наведені обставини та норми ст.ст. 7, 9 КПК, уважає, що клопотання заявника слід відхилити, адже останній на день подачі клопотання до відділу поштового зв`язку, у силу норм ст.ст. 113, 171 КПК, в їх системному зв`язку, не був наділений правом (утратив його о 24:00 год. 01.11.21) вчинення процесуальної дії - зверненням до суду з клопотанням про арешт майна у порядку ст. 170 КПК, так, як здійснення процесуальної дії у конкретному кримінальному провадженні всупереч його загальним засадам означає його невідповідність тим завданням і цілям, що визначені ст. 2 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003740 від 31.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, що, у відповідності до ч. 3 ст. 173 КПК України, тягне за собою негайне повернення володільцю тимчасово вилученого майна в цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з урахуванням того, що відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 5-16кс16 від 24.03.2016, на особу, яка оспорює рішення слідчого судді, ухвалене з її викликом, але без її участі, приписи норми ч. 3 ст. 395 КПК України не поширюються, й така особа має дотримуватись загального правила апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Слідча суддя ОСОБА_4