У Х В А Л А
Іменем України
30.12.2021 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва клопотання слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0002546, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , в якому вона просить накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :79:100:0013, площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Слідчий у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце засідання повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обгрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим відділом Голосіївського Управління Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється кримінальне провадження №0002546 від 23.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Постановою слідчого Слідчого відділу Голосіївського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 24.12.2021 земельну ділянку за кадастровим номером :79:100:0013, площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0002546 від 23.10.2021 року.
З посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вказану земельну ділянку.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема: збереження речових доказів.
Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого Слідчого відділу Голосіївського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 24.12.2021 земельну ділянку за кадастровим номером :79:100:0013, площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0002546 від 23.10.2021 року.
Додатками до клопотання підтверджується, що речові докази містять наявну слідову інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, наявність суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 179 КПК України.
Згідно вимог ч. 4 чт. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Таким чином, розглянувши клопотання та документи до нього, беручи до уваги, що клопотання подано до суду відповідною компетентною особою, у спосіб та строки, передбачені КПК України, і в матеріалах вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказану земельну ділянку, суд дійшов переконання, що клопотання підлягає задоволенню.
На думку суду, з урахуванням обставин справи, спосіб арешту, запропонований слідчим, є найменш обтяжливим й підлягає застосуванню.
За таких обставин, керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
1. Клопотання слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0002546, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, задовольнити.

2. Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :79:100:0013, площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Ухвала виконується негайно слідчим та/або прокурором.

4. На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1