Справа № 638/3989/18
Провадження № 1-в/638/588/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу

пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

встановив:

Заступник начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_7 звернулась до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання зазначає, що вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.06.2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. Зазначений вирок набрав законної сили 23.07.2019 року та направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації. З метою інформування засудженого ОСОБА_6 про порядок виконання покарання у виді штрафу, за адресою його місця проживання було направлено повідомлення про необхідність сплати штрафу у місячний строк після набрання вироком законної сили та інформування про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. В подальшому, представник органу з питань пробації неодноразово звертався до суду з поданням про заміну несплаченої суми штрафу на підставі ч.3 ст.26 Кримінального-виконавчого кодексу України, однак судом було відмовлено в задоволенні подання. Зазначає, що станом на 23.07.2021 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. Вказує, що станом на 04.08.2021 року ОСОБА_6 нового злочину не вчиняв, строк давності виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова не порушено та він закінчився 23.07.2021 року. На підставі викладеного просить звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2019 року.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримав.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стосовно задоволення подання поклався на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.
Суд, розглянувши подання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого та оглянувши матеріали судового провадження №638/3989/18, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудженого до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:
- закінчення зазначених у ст.80 КК України строків;
- неухилення засудженого від відбування покарання;
- невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків нового злочину.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Як вбачається з вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.06.2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень.

Вищевказаний вирок суду набрав законної сили 23.07.2019 року.
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.10.2019 року у задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу у виді 50 годин громадських робіт відносно ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.04.2020 року у задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про заміну покарання засудженому ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.07.2020 року у задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про заміну покарання засудженому ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2020 року у задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про заміну покарання засудженому ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.06.2021 року у задоволенні подання Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про заміну несплаченої суми штрафу у виді 50 годин громадських робіт відносно ОСОБА_6 відмовлено.

Відповідно до довідки №54-04082021/63210 від 04.08.2021 року засуджений ОСОБА_6 нових злочинів не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягався.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.
Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом.
Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.
Відомостей щодо притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності матеріали провадження не містять та суду не надано.
Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015р.
У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».
Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.
Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак, враховуючи обставину, що засуджений за період з 23 липня 2019 року до кримінальної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені ст.80 КК України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.
На підставі вищевикладеного, КВК України, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд -
постановив:

Подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.06.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1