Дата документу 10.12.2021
Справа № 334/9616/21
Провадження № 1-кс/334/2217/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0002181 від 09.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

09.12.2021 до Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення про те що за адресою: м. Запоріжжя вул. Щаслива, поблизу буд. 3 невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Volkswagen» модель «Passat В7» в кузові чорного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , він код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , чим завдала матеріальну шкоду потерпілому (ЄО-36932).

Так, 09.12.2021 року ОСОБА_4 , добровільно видав співробітникам поліції куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору та футболку червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору які належать йому та в які він був одягнений.

В зв`язку з вищевикладеним слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт добровільно виданих співробітникам поліції речей, а саме: куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору та футболку червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна мають бути зазначені правові підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, проте слідчим не було наведено достатньо підстав з яких потрібно накласти арешт.

В той же час, слідчий обґрунтовуючи доводи клопотання посилається на необхідність накладення арешту з метою збереження та подальшого не відчуження.

При цьому, слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні у розумінні вимог ст..132 КПК України, так як не доведено, що добровільно видані співробітникам поліції речі, а саме: куртка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору та футболка червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору, можуть бути пошкоджені або знищені. Оскільки вказані речі згідно постанови про визнання речовими доказами від 09.12 2021 року передані до камери схову Запорізького РУП.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для накладення арешту на добровільно видані співробітникам поліції речі, а саме: куртки чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору та футболки червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору, а отже у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про накладення арешту на добровільно видані співробітникам поліції речі, а саме: куртки чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору та футболки червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору, в рамках кримінального провадження № 0002181 від 09.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1