ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/6765/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1566/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.07.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000665 від 21.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України про арешт майна.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 22.07.2021 слідчий ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням в межах матеріалів кримінального провадженні № 0000665 від 21.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0000665 від 21.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту, слідчий суддя послався на те, що слідчим не доведена наявність обґрунтованої підозри щодо ознак без господарського використання земель, яке спричинило порушення структури ґрунту. Огляд місця події 21.07.2021 року та вилучення спеціальної техніки проведено за відсутності їх власників.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.07.2021 та постановити нову, якою задовольнити клопотання в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України його участь в розгляді справи не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні № 0000665 від 21.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України. (а. с. 1 - 2).

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що стороною обвинувачення, в межах заявленого клопотання не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Оскільки прокурор був відсутній під час апеляційного розгляду, предметом розгляду судової колегії були наявні матеріли кримінального провадження, які повністю спростовували доводи апелянта та підтверджували висновки слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.07.2021 щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000665 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді