Провадження № 1-кп/947/494/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представник потерпілих ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 від 27.03.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, не працюють, не мають постійного джерела доходів, тобто не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, вони можуть переховуватись від суду, впливати на свідків, перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілих ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Захисник ОСОБА_4 зперечувала щодо задоволення клопотання прокурору, у зв`язку з тим, що прокурор не довів належними доказами жодного ризику. Так, якщо обвинувачений тривалий час утримується під вартою, прокурор ретельніше має доводити зазначені ризики. Тяжкість майбутнього покарання, не може оцінюватися абстрактно, обвинуваченому не вручена інша підозра. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що відсутність роботи у обвинуваченого, місця мешкання не може бути підставою для підтвердження заявлених прокурором ризиків. Так зі спливом часу ризики втрачають свою актуальність, потерпілий та свідки допитані, матеріали досудового рослідування долучені до матеріалів кримінального провадження. Обвинувачений є громадянином України, є у нього співмешканка, наявне місце мешкання, що підтверджує міцні соціальні зв`язки, тому можливо змінити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо продовження дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 прокурор формально переличів ризики, значна частина свідків вже допитана, обвинувачений має хронічні хвороби, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина, тобто має міцні соціальні зв`язки, тому відносно ОСОБА_9 можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді арешту.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали думку своїх захисників.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що доцільно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи кожного із обвинувачених, віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 винними, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити кожному обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обмеження їх прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178,183,184,194,196,197,331,369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 21.04.2022 року.

Продовжити відносно ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 21.04.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскарженню протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1