Справа № 587/2439/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000022 від 04 січня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Дяківка, Буринського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Сумського районного суду Сумської області від 14 вересня 1989 року за ч. 3 ст. 140 , ч. 2 ст. 140 КК УРСР до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки з конфіскацією майна, згідно ст.. 25 КК УРСР засуджений умовно з обов`язковим залученням праці;

вироком Сумського районного суду Сумської області від 09 серпня 1993 року за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 188-1, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією майна:

вироком Сумського районного суду Сумської області від 06 квітня 1998 року за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік з конфіскацією майна;

вироком Сумського районного суду Сумської області від 07 травня 1999 року за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

вироком Сумського районного суду Сумської області від 08 вересня 2000 року за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна, на підставі ч. 3 ст. 42 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, зарахувавши в строк відбування з 24 травня 1997 року по 23 травня 1998 року;

вироком Буринського районного суду Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

вироком Макарівського районного суду Київської області за ст.. 15-ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 3 місці;

вироком Зарічного районного суду м. Суми від 18 липня 2014 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 160 годин

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
В середині серпня 2018 року близько 17 години (точної дати та часу в ході досудового та судового слідства встановити не представилось за можливе) ОСОБА_4 на кухні за місцем свого мешкання квартира АДРЕСА_2 надав пристрій для вживання наркотичних засобів шляхом паління та паперовий згорток з коноплею ОСОБА_6 та дозволив останньому вжити наркотичний засіб канабіс шляхом паління. Через кілька днів (точної дати та часу в ході досудового та судового слідства встановити не представилось за можливе) на запрошення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 вживав наркотичний засіб канабіс шляхом паління.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
ОСОБА_4 свою вину фактично визнав, суду пояснив, що дійсно до нього гості, в квартиру АДРЕСА_2 в 2018 році двічі приходив ОСОБА_7 і він йому дозволяв вживати коноплю шляхом паління через «бульбулятор». Ваказав, що сам він не вживає наркотичні засоби, одного разу спробував, але йому було зле. У вчиненому розкаюється. Просив при призначенні покарання врахувати його дуже поганий стан здоров`я.

Під час судового розгляду органами досудового слідства надані наступні докази, які були безпосередньо досліджені судом:

Так, під час судового розгляду був допитаний свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що приблизно у вересні 2018 року знаходячись у себе вдома в будинку АДРЕСА_3 та спілкуючись з ОСОБА_8 , останній запропонував йому піти до нього додому щоб попалити коноплю, на що він погодився. Прийшовши до нього в будинок, зайшли на кухню, ОСОБА_8 дістав з-під столу виготовлений з пляшок апарат для паління коноплі саму та коноплю, загорнуту в паперовий згорток, яка лежала зверху на полиці. Після вживання він повернувся додому. Зазначив, що для вживання коноплі шляхом паління він ще раз заходив до ОСОБА_8 . Вказав, що коноплю він вживав безкоштовно.

Органами досудового розслідування надані письмові докази, які були досліджені під час судового розгляду.

Рапорт старшого інспектора чергового Сумського РВ поліції, згідно якого 10 вересня 2018 року до ЧЧ Сумського РВП надійшло повідомлення від щ/у СКП Сумського РВП майора поліції ОСОБА_9 про те, що біля будинку АДРЕСА_4 був встановлений ОСОБА_4 , який добровільно видав паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані зі специфічним запахом схожим на наркотичний засіб «канабіс» (а. кримінального провадження 72)

Заява ОСОБА_4 , який добровільно видав працівникам поліції паперовий згорток з речовиною рослинного походження та саморобний пристрій для паління, заяву прийняв слідчий СВ Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 (а. кримінального провадження 73)

Протокол огляду місця події від 10 вересня 2018 року складений в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з участю ОСОБА_4 , спеціаліста ОСОБА_13 , згідно якого встановлено, об`єктом огляду є прилегла територія до гаражних приміщень Старосільської амбулаторії , розташованої вул.. Першотравнева в с. Старе Село, Сумського району, Сумської області. Територія не огороджена, виїзд на неї здійснюється вільно. Під час огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції паперовий згорток, який він дістав з правої кишені своєї куртки чорного кольору з двома смугами білого кольору. Також ОСОБА_4 віддав саморобний пристрій для паління, через який вживав вищевказану речовину. Виявлені під час огляду предмети були вилучені та опечатані. До протоколу додано протокол роз`яснення прав понятим від 10 вересня 2018 року та флеш-накопичувач з відеозаписом огляду місця події (а. кримінального провадження 71,74-78)

Протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 12 січня 2019 року, проведений в присутності спеціаліста ОСОБА_14 , понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , згідно якого ОСОБА_4 продемонстрував як і за яких обставинах він надавав своє житло ОСОБА_6 для вживання наркотичних засобів. До протоколу додана флеш-карта з відеозаписом слідчої дії та заява ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення слідчої дії у його місці проживанні (а.кримінального провадження 215-223)

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_6 від 12 січня 2019 року, проведений в присутності спеціаліста ОСОБА_14 , понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , згідно якого ОСОБА_6 продемонстрував як і за яких обставинах він вживав наркотичні засоби у місці мешкання ОСОБА_4 . До протоколу додана флеш-карта з відеозаписом слідчої дії та заява ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення слідчої дії у його місці проживанні (а.кримінального провадження 224-231)

За ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 23 жовтня 2019 року була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза відносно ОСОБА_4 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 542 від 02 грудня 2019 року ОСОБА_4 виявляє ознаки легкої розумової відсталості, на період часу, до якого відносяться інкриміновані правопорушення, досліджуваний не виявляв ознак будь-якого тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.кримінального провадження 125-128)

Кваліфікація дій обвинувачених судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, - суд оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази суд визнає об`єктивними та допустимими.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 317 КК України, тобто в організації та утриманні місць для незаконного вживання наркотичних засобів, а також наданні приміщень з цією метою.

Мотиви призначення покарання.
За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд, враховує, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 кваліфікується як нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останнього разу в 2014 році, характерезуючи дані обвинуваченого, згідно представлених суду документів за місцем проживання характеризується негативно, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, має поганий стан здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючі обставини суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання суд судом не встановлено.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд дійшов до висновку, про призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України більш м`якого, не зазначеного в санкції статті, а саме покарання у вигляді обмеження, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 92, 94 ,124, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 263,265,ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком три роки.

Запобіжний захід у кримінальному провадження не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1