08.02.2022 363/1336/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 лютого 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000051 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта повна середня, працюючого помічником оператора ТОВ «Спектрум Пекіджінг», не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:

22.01.2021 року близько 06 год. 55 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій вул. Шолуденка, 24 корпус 3 у напрямку пр. І. Мазепи у м. Вишгород та, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпеченого для інших учасників руху об`їзду перешкоди, діючи необережно проявляючи злочинну самовпевненість, при виникненні небезпеки для руху, після потрапляння бруду на лобове скло від невстановленого зустрічного автомобіля, втративши можливість стежити за дорожньою обстановкою, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, продовжив рух, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_6 , який перетинав цим переходом проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, яким керував обвинувачений.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у виді: переломів діафазу правої великогомілкової кістки, правої малогомілкової кістки, правої ключиці, 1-10 ребер праворуч та 1, 6, 7 ребер ліворуч, двобічного гідротораксу, саден величної ділянки, ділянки обличчя, забійної рани в правій тім`яній області.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В суді ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, погодився з кваліфікуючими ознаками злочину й порушенням інкримінованого йому пункту ПДР України. Показав, що за вказаних вище обставин в ранці їхав з роботи. Зустрічний автомобіль проїхав та забруднив йому лобове скло, він продовжив рух, промиваючи скло, коли на пішохідному переході стався наїзд на потерпілого. Він одразу зупинив автомобіль, потерпілий лежав на дорозі, подавав ознаки життя. Ним викликано швидку медичну допомогу, якою потерпілого відправлено в лікарню. Під час лікування надавав потерпілому гроші в сумі 25 000 грн. та близько 2-3 тис. грн. на ліки. В подальшому передав ще 20 000 грн., а загалом добровільно відшкодував близько 50-60 тис. грн. Однак будь-якого письмового підтвердження перерахування коштів в нього не має.
Потерпілий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.
Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, обвинуваченого та захисника, визнав недоцільним дослідження доказів у частині обставин викладених в обвинувальному акту, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, характер допущених порушень правил дорожнього руху, ступінь вчиненого необережного нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який злочин вчинив уперше, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога психіатра не знаходиться, має постійне місце роботи, добровільно відшкодував витрати на лікування потерпілого, надавав грошову допомогу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі, а також доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і це має стати достатнім для його виправлення й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає необхідним і можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням згідно вимог ст. 75 КК України та з покладанням на нього виконання обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст.ст. 124, 126 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і за цим законом призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

За проведення судових експертиз по справі стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальному розмірі 3 269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн.

Речові докази по справі автомобіль «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 залишити у володінні ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Київської апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя