ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4193/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді зменшення розміру застави відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді зменшення розміру застави.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22 жовтня 2021 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

У судове засідання 25 жовтня 2021 року з`явились адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 , які клопотання підтримали, просили його задовольнити, вказали, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 був визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 656700 грн, які були сплачені родичами та знайомими підозрюваного. Наразі ОСОБА_5 має скрутне матеріальне становище, не може повноцінно працювати, орендує квартиру за яку платить значні кошти. Просили зменшити розмір застави на 175120 грн. Адвокат зауважив, що родина підозрюваного проживає в Одесі, він до них їздив з дозволу слідчого декілька разів, а отже не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому вважають, що застава у визначеному ними розмірі буде достатнім запобіжним заходом на цій стадії кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що нормами КПК України не передбачено зміни запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави. Також зауважив, що ані адвокат, ані підозрюваний не надали належного підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_5 , а кошти у вигляді застави вносились родичами останнього та адвокатом, а отже такі кошти не є власністю підозрюваного, доказів того, що застоводавці віддадуть кошти підозрюваному для вирішення його побутових питань, у судовому засіданні захистом не доведено.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Із доданих до клопотання матеріалів вбачається, що групою слідчих СВ Дарницького ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001237, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому місці ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розробили спільний план на відкрите викрадення грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 в особливо великих розмірах. 23 квітня 2021 року ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, розподілили між собою ролі, згідно з якими, ОСОБА_6 , заздалегідь знаючи маршрут, за яким буде рухатись ОСОБА_8 , повідомив іншим співучасникам час, місце та суму грошових коштів, а також надав поради і вказівки, необхідні для вчинення кримінального правопорушення, а також допомагати ОСОБА_7 , в свою чергу наносити ОСОБА_8 тілесні ушкодження, нанесення яких мало на меті відволікти увагу потерпілого та надати можливість безперешкодно заволодіти грошовими коштами, та ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 мали вирвати у ОСОБА_8 сумку з грошовими коштами, які йому належать, а ОСОБА_5 повинен був перебувати за кермом автомобіля «Skoda Octavia» сірого кольору з д.н.з польської реєстрації НОМЕР_1 та чекати на ОСОБА_6 та невстановлену досудовим розслідуванням особу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пересуваючись на автомобілі «Skoda Octavia» з д.н.з польської реєстрації НОМЕР_1 , діючи відповідно до наданої ОСОБА_6 інформації, яка була відома лише йому, про час, маршрут та суму грошових коштів, які мав при собі ОСОБА_8 , приїхали за адресою: м. Київ, вул. Харченко, 47-В, що являє собою паркувальний майданчик, де, не виходячи з салону автомобіля, почали очікувати на появу потерпілого. Того ж дня, приблизно о 07 год. 33 хв. потерпілий ОСОБА_8 прямуючи по пакувальному майданчику, що за адресою: м. Київ, вул. Харченко, 47-В, в руках якого перебувала сумка з грошовими коштами в сумі 1 000 000 грн., 142 300 дол. США (що згідно з офіційним курсом НБУ на момент скоєння кримінального правопорушення складало 3 992 938 грн.), які належать останньому, після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 помітили через скло вказаного автомобіля прямуючого потерпілого, після чого останні вийшли з автомобіля та швидко підбігли до ОСОБА_8 та, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 нанесли удари в область тулуба, а потім невстановлена досудовим розслідуванням особа вирвала з рук ОСОБА_8 сумку з грошовими коштами. В подальшому ОСОБА_5 згідно відведеної йому ролі під`їхав до місця, на якому перебував потерпілий лежачи на землі та поряд знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у якого в руках була сумка з грошовими коштами, відкривши останнім дверцята, після чого ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину, а майном, яким незаконно заволоділи, розпорядились на власний розсуд, а саме розподілили вказані грошові кошти між собою та витратили на власні потреби, завдавши тим самим ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 4 992 938 грн., що більше ніж в 4 399 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, а потерпілому ОСОБА_8 завдали фізичного болю.

ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинений у особливо великих розмірах, тобто у скоєні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 186 КК України.

30 квітня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 1 травня 2021 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 було продовжено до 29 липня 2021 року.

На підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 22 липня 2021 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 28 серпня 2021 року та визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 656 700 грн. Одночасно слідчим суддею на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави покладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У зв`язку з внесенням 3 серпня 2021 року ОСОБА_5 застави підозрюваний звільнений з-під варти.

Відповідно до наданих копій квитанцій застава за ОСОБА_5 вносилась наступним чином: 3 серпня 2021 року в розмірі 299000 грн ОСОБА_9 , 3 серпня 2021 року у розмірі 299000 грн. ОСОБА_10 , 3 серпня 2021 року в розмірі 58700 грн ОСОБА_11 .

Неодноразово ухвалами слідчих судді Дарницького районного суду м. Києва продовжувалась дія обов`язків ОСОБА_5 , а саме: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду, не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Частиною першою статті 201 КПК України передбачено право підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, або його захисника звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Клопотання розглядається слідчим суддею згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (частина четверта стаття 201 КПК України).

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

Як зазначав у судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 наразі змушений орендувати квартиру в Києві, щоб платити за неї кошти взяв кредит, має борг за квартиру перед орендодавцем, не має можливості працевлаштуватись, а тому потребує коштів для повноцінного існування. Зауважив, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України фактично не існують або носять теоритичний характер, ґрунтуються на припущеннях органу досудового розслідування. Наявність обґрунтованої підозри не підтверджується доказами, матеріальна шкода, яка інкримінується нібито вчиненим злочином ОСОБА_5 ґрунтується на сумнівних припущеннях потерпілого.

Ухвала суду про продовження дії обов`язків, покладених на підозрюваного, містять оцінку обставин та доказів, які стосуються зв`язку ОСОБА_5 з обставинами кримінального провадження та іншими підозрюваними, існування у ОСОБА_5 ризику незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_8 та свідків, в тому числі тих, хто вже давав показання ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 )

Ухвала слідчого судді також містить оцінку доводам захисту про відсутність необхідності застосування до нього запобіжних заходів, зокрема слідчим суддею зауважено, що заходи забезпечення кримінального провадження не порушують, а правомірно обмежують, права осіб, в тому числі на вільне пересування (зокрема відвідування родичів в Одесі). Більше того, в судовому засіданні на запитання слідчого судді прокурор відповів, що під час дії обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді від 22 липня 2021 року, ОСОБА_5 звертався до органу досудового розслідування із проханням про отримання дозволу відвідування родичів у м. Одеса, на що отримав дозвіл. Вказане також було підтверджено у судовому засіданні 25 жовтня 2021 року.

На думку слідчого судді, доводи, наведені захисником у цьому клопотанні на підтвердження твердження про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, пов`язані із переконанням сторони захисту у недостатності зібраних стороною обвинувачення доказів на підтвердження обставин, викладених у повідомленні про підозру. Зокрема зібрані докази не підтверджують причетність ОСОБА_15 до обставин, що розслідувалися у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 368 КПК України при ухваленні вироку суд серед іншого вирішує такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Таким чином питання причетності особи до кримінального правопорушення, наявності/відсутності складу певного кримінального правопорушення, факту завдання збитків, розміру цих збитків, достовірності, належності та достатності доказів відноситься до повноважень суду під час судового розгляду та ухваленні вироку.

При застосуванні запобіжного заходу суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Як вказав у судовому засіданні прокурор, дія обов`язків підозрюваному не продовжувалась, наразі готується повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Суд зауважує, що закінчення строку дії обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, та їх непродовження слідчим суддею за клопотанням органу досудового розслідування не впливають, ні на відсутність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, ні на чинність застосованого запобіжного заходу. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 КПК України, які діють з моменту набуття ним процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні та не залежать від застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім обов`язку, передбаченого пунктом 2 частиною сьомою статті 42 КПК України.

Частиною другою статті 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з частиною сьомою статті 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його, ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, прийнамні мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу. Саме припинення дії запобіжного заходу, відповідно до частини одинадцятої статті 182 КПК України є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

Прийняття рішення про зміну запобіжного заходу чи зменшення розміру застави, у контексті обставин, які мають враховуватися при прийнятті рішення про зміну запобіжного заходу не може обумовлюватися виникненням у заставодавців потреби у поверненні, внесених ними коштів.

Як зазначалось, кошти за ОСОБА_5 у вигляді застави вносились його родичами та адвокатом.

В той же час, звертаючись із клопотанням про зменшення розміру застави сторона захисту обґрунтовує своє клопотання скрутним матеріальним становищем підозрюваного, при цьому не надаючи доказів того, що кошти, які вносились заставодавцями за ОСОБА_5 належали саме йому. Більш того, у судовому засіданні на запитання прокурора підозрюваний відповів, що як застава вносились не його особисті кошти, у нього таких коштів немає, а отже твердження про те, що частина застави, яку захист просить повернути підозрюваному, необхідна йому для нормального повноцінного існування та сплати боргів є необґрунтованим.

З огляду на характер існуючих ризиків, тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , прийняття рішення про зміну запобіжного заходу на більш м`який чи рішення про зменшення суми застави, не може бути обумовлене лише погіршенням фінансового стану підозрюваного.

З урахуванням обставин, встановлених під час застосування запобіжного заходу, а також продовженні строку дії, обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, зокрема доведення існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 186 КК України, ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, та недоведення стороною захисту втрати актуальності цим ризиком, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді застави у визначеному розмірі зменшує до мінімуму вищевказані ризики.

Частиною восьмою статті 182 КПК України передбачено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Тобто у цьому випадку застава є процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на заставодавця.

Враховуючи встановлені вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що обраний щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 656700 грн наразі достатньою мірою гарантує виконання ним покладених обов`язків, підстави для його зміни (зменшення) відсутні, а тому клопотання адвоката ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 201, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді зменшення розміру застави - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали суду складено 29 жовтня 2021 року.

Слідча суддя ОСОБА_1