Провадження №1-кп/761/1935/2022
В И Р О К
іменем України

25 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000762 від 31.08.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який проходить військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 на посаді гранатометника 2 відділення 1 взводу спеціального призначення роти спеціального призначення, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України, за наступних обставин.

Так, 26.11.2019 ОСОБА_2 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 27.11.2019 по 11.01.2020 солдат ОСОБА_2 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 .

11.01.2020 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 5 солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини та взято на всі види забезпечення.

11.01.2020 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 6 солдата ОСОБА_2 призначено на посаду гранатометника 2 відділення 1 взводу спеціального призначення роти спеціального призначення.

Під час проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_1 19.05.2020 солдат ОСОБА_2 уклав контракт з командиром військової частини НОМЕР_1 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки, тобто до 19.05.2023.

З 19.05.2020 солдат ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у військові частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника 2 відділення 1 взводу спеціального призначення роти спеціального призначення.

З 21.07.2021, відповідно до наказу командиру ОПП №35 РС від 21.07.2021 перебуває в розпорядженні командира окремого президентського полка.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З 17.03.2014 Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє до цього часу.

Вищий адміністративний суд України в постанові від 16.02.2015 (справа № 800/582/14) зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 для військовослужбовців військової служби за контрактом встановлено робочий час з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., з понеділка до п`ятниці та з 06 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, у разі заступання у добовий наряд, в тому числі у вихідні дні.

Однак, напередодні 12.07.2021 у солдата ОСОБА_2 виник злочинний умисел спрямований на тимчасове ухилення від проходження військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого злочинного умислу, 12.07.2021 о 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини, не з`явився вчасно на службу

Гранатометник 2 відділення 1 взводу спеціального призначення роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини, 12.07.2021 о 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та до 22.07.2021 включно проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю та розказав про обставини скоєного так, як зазначено в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_2 пояснив, що повернувшись з зони проведення Операції об`єднаних сил пішов у відпустку. Через сімейні обставини, починаючи з 12.07.2021 року одинадцять днів, до 22.07.2021 року не виходив на службу, при цьому нікого про свої дії до відома не поставив, дозволу не виходити на службу не отримував. Разом з тим, не мав наміру не з`являтись взагалі та збирався повернутись на службу.

Обвинувачений ОСОБА_2 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.4 ст.407 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив врахувати що він є учасником бойових дій та дати йому ще один шанс.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем, та кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, проходить службу у Збройних силах України, де характеризується посередньо, є учасником бойових дій, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 407 КК України.

Разом з тим, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, проходить службу у Збройних силах України де характеризується посередньо, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений, заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовані, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим за ч.4 ст.407 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1