Провадження № 1-кп/522/263/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000642 від 17.07.2017р. на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чебоксари Чувашія (Росія), росіянина, громадянина Російської Федерації, із середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2009 та 2013 року народження, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2017р. приблизно о 09.40 годині, водій ОСОБА_3 грубо порушив пункти: 1.7.; 2.3. «б»; 10.1.; 31.4.; 31.4.7. «в» «Правил дорожнього руху України», які зобов`язують водія:

п. 1.7. «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншім учасникам руху»;

п. 31.4. «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.7. Інші елементи конструкції:

в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість».

Так, в зазначений день та час ОСОБА_8 , працюючи водієм (з випробувальним терміном) в ТОВ «Швидкі автобусні маршрути» (юридична адреса: м. Одеса, вул. Транспортна, 5, офіс 217), на технічно справному автобусі «I-VAN», р/н « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_9 , згідно своїх трудових обов`язків, на підставі шляхового листа № 011197 від 17.07.2017р. здійснював перевезення пасажирів на міському маршруті № 220 за сполученням: «Рибпорт-Економічний університет» та рухався в умовах необмеженої видимості по асфальтованому, сухому, дорожньому покриттю вулиці Єкатерининська в Приморському районі міста Одеса, де організований двосторонній рух, з боку вулиці Пантелеймонівська у напрямку Високого провулку.

При цьому, автобус « I-VAN», р/н « НОМЕР_1 » мав невідповідність вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації, яка виразилася у встановленні на переднє вітрове скло, у його нижній правій частині, додаткового предмету у вигляді інформаційного трафарету із номером та назвою маршруту, який частково обмежував оглядовість попереду з місця водія. Дана невідповідність вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації об`єктивно виявлялася водієві в процесі огляду та експлуатації транспортного засобу і повинна була бути усунута перед виїздом.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя із вулицею Новощепний ряд водієві ОСОБА_3 , який кілька разів на день здійснював перевезення пасажирів за цим маршрутом, керуючи великогабаритним транспортним засобом, було достовірно відомо, що дорожня обстановка, яка склалася на цій ділянці проїзної частини між вулицями Пантелеймонівська та Новощепний ряд, вимагала від водіїв особливої уваги, через значне скупчення пішоходів, які рухалися по проїзній частині у різних напрямках, перетинаючи її у невстановлених місцях та хаотично припаркованих транспортних засобів, оскільки праворуч, за ходом руху автобусу, розміщувався ринок «Привоз» і межі проїзної частини вулиці Єкатерининська та тротуару, праворуч, не були чітко визначені, чисельні лотки та палатки, з яких здійснювалася торгівля розміщувалися частково на проїзній частині вулиці Єкатерининська, що, у свою чергу, змушувало пішоходів обходити зазначені пункти роздрібної торгівлі рухаючись по дорозі, а попереду, за ходом руху автобусу, розміщувалася автостанція, від якої пішоходи рухалися по проїзній частині Новощепного ряду у напрямку вказаного ринку, оскільки позначені пішохідні переходи в районі даного нерегульованого перехрестя були відсутні.

Проте, наблизившись до нерегульованого перехрестя та зупинившись перед виїздом на вулицю Новощепний ряд, з метою виконання маневру повороту ліворуч у напрямку вулиці Водопровідна, водій ОСОБА_3 вкрай уважним не був, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, а саме: перед початком руху та виконанням повороту ліворуч на жвавій ділянці проїзної частини заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, постійно не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, через встановлений на передньому вітровому склі, у його нижній правій частині інформаційний трафарет із номером та назвою маршруту, який частково обмежував оглядовість з місця водія, своєчасно не виявив на проїзній частині пішохода ОСОБА_10 , яка стояла в районі передньої правої кутової частини автобусу «I-VAN», р/н « НОМЕР_1 » і побачила, що автобус зупинився, проте, в силу свого похилого віку, невірно оцінила дорожню ситуацію, а саме, маневр короткочасної зупинки автобусу, і почала перетинати проїзну частину вулиці Єкатерининська, з правого боку ліворуч, за ходом руху автобусу, в районі перехрестя - по лінії тротуару, рухаючись у темпі кроку, у безпосередній близькості від передньої частини цього транспортного засобу, внаслідок чого, під час відновлення руху ОСОБА_3 не переконався у безпеці свого маневру для інших учасників дорожнього руху, не дав дорогу пішоходу похилого віку та допустив наїзд передньою частиною керованого автобусу на пішохода ОСОБА_10 , з відкиданням пішохода на дорожнє покриття, і з подальшим перекочуванням коліс транспортного засобу через тіло потерпілої.

В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_10 , згідно з висновком судово- медичної експертизи № 823-2346/17 від 14.09.2017, заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю, а саме:

а) відкрита черепно-лицьова травма: синець на верхніх та нижніх повіках обох очей та спинки носа, по одній рані тім`яної ділянки і у ділянці підборіддя, рвана рана потиличної ділянки справа і зліва та задньої поверхні шиї справа, крововиливи у м`які тканини волосяної частини голови і обличчя, перелом кісток склепіння та основи черепу, переломи кісток лицьового черепу, крововиливи під м`які мозкові оболонки на ніжній поверхні лобових часток, випуклій і нижній поверхнях півкуль мозочка і стовбурового відділу мозку, повний поперечний розрив продовгуватого мозку на рівні Варолієвого мосту;

б) відкрита травма шиї: рвана рана потиличної ділянки справа і зліва та задньої поверхні шиї справа, осколковий перелом перснеподібного хряща з крововиливом у м які тканини гортані, повний розрив диску між 7-м шийним і 1- м грудним хребцями з крововиливом у навколишні м`які тканини, повний розрив спинного мозку в проекції розриву міжхребцевого диску з крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, повні поперечні розриви трахеї і стравоходу на рівні 1-го півкільця трахеї, практично повне розміжчення обох часток щитовидної залози;

в) закрита травма грудної клітки і живота: відшарування підшкірно- жирової клітковини на передній поверхні грудної клітки справа і зліва між передніми пахвовими лініями, обширний крововилив у м`які тканини спини справа і зліва в верхній та середній третинах, багатоосколковий перелом рукоятки і тіла грудини практично по всій довжині з крововиливом у навколишні м`які тканини, множинні, осколкові переломи правих та лівих ребер по практично всім анатомічним лініям, розриви м`яких тканин міжреберних проміжків та пристінкової плеври з крововиливами, повний поперечний перелом тіла лівої лопатки в середній третині, повний розрив диску між 4-м і 5-м грудними хребцями з крововиливом у навколишні м`які тканини, повний розрив спинного мозку в проекції розриву міжхребцевого диску з крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, забої та розриви легенів, розриви низхідного відділу дуги аорти, крововиливи у брижі тонкої і товстої кишок, розриви брижі тонкої і товстої кишок, розрив селезінки, крововиливи у плевральні і черевну порожнини (у плевральних порожнинах по 200 мл, у черевній - 30 мл крові); г) закрита травма таза: повний розрив лобкового зчленування з крововиливом у навколишні м`які тканини, повні розриви обох крижово- клубових зчленуванням з крововиливами у навколишні м`які тканини;

г) травма кінцівок: садна верхніх та нижніх кінцівок, синець правого плеча, крововилив у м`які тканини заднє-зовнішньої поверхні лівого стегна в верхній третині, циркулярне відшарування підшкірно-жирової клітковини лівого стегна в середній і нижній третинах та в ділянці колінного суглоба, закритий осколковий перелом правої плечової кістки в верхній третині з крововиливом у навколишні м`які тканини, закритий осколковий міжвертлюговий перелом лівої стегнової кістки.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 етиловий спирт не виявлений.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин ДТП № 17-3937 від 25.09.2017 водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом належного виконання вимог пункту 2.3. «б» та 10.1. «Правил дорожнього руху», що зобов`язували його бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, а перед початком руху перебуваючи на своєму робочому місці всіма можливими методами, у тому числі маніпуляціями свого тіла, переконатися в повній безпеці початку руху керованого автобусу для інших учасників руху і саме його фактичні дії знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті.

У вчиненому розкаюється, просить суд суворо його не карати, урахувати його щире каяття у вчиненому злочині та застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнивши його від призначеного судом покарання на підставі вказаного закону.
Крім того, сторона захисту позов потерпілої ОСОБА_5 , про відшкодування спричинення моральної шкоди на суму 500000 гривень, просила залишити без розгляду.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акту та підтримала вимоги, викладені нею у цивільному позові до обвинуваченого ОСОБА_3 . Крім того, потерпіла не заперечувала, щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 . Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор, щодо задоволення заявленого обвинуваченим клопотання про застосування ЗУ «Про амністію» заперечень не має, вважає, що воно може бути судом задоволене.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.
Проте, у зв`язку з невизнанням обвинуваченим ОСОБА_3 суми заявленої у позовній заяві потерпілої ОСОБА_5 , щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої вчиненим злочином, судом було також досліджені письмові докази щодо позовної заяви потерпілої ОСОБА_5 , а саме:
- позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином;
-висновок експерта №21 -1924 від 20.07.2021 повторної судової психологічної експертизи, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_5 наявні зміни в емоційному стані, індивідуально психологічних проявах, які негативно впливають на соціальне функціонування її як особистості та виникли внаслідок втрати близької людини ( ОСОБА_10 ), яка загинула в ДТП, що сталася 17.07.2017 на нерегульованому перехресті вул. Катерининська вул. Новощепний ряд в м. Одесі. ОСОБА_5 завдані страждання (моральна шкода) через загибель її матері ( ОСОБА_10 ). Орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_5 , становить 500000 гривень.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому злочину, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, проте, з урахуванням того, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому злочині, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як в результаті вчиненого їм злочину, загинула людина.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Ст. 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до вимог п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії необережного тяжкого злочину, до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності (07 вересня 2017 року) являється особою, яка не позбавлена батьківських прав та на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016р.» має дитину, якій не виповнилося 18 років, а саме дітей 2009 та 2013 року народження.
Таким чином, ОСОБА_3 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Враховуючи, що ОСОБА_3 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він являється особою, яка не позбавлена батьківських прав та на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016р.», так як має дитину, якій не виповнилося 18 років, необережний злочин, вчинений ОСОБА_3 не є особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
При визначенні розміру моральної шкоди, який повинен бути стягнутий з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 , суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) потерпілого, характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення) , а також стан здоров`я потерпілого , тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, матеріальне становище обвинуваченого.
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Так, розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого, внаслідок яких померла мати потерпілої, їй була заподіяна моральна шкода, що виразилася в її моральних стражданнях, погіршенні її психічного здоров`я та істотній зміні її нормальних життєвих зв`язків. Зазначені висновки суду також підтверджуються висновком експерта №21-1924 від 20.07.2021 повторної судово психологічної експертизи. За вказаних обставин, суд вважає, що заявлений цивільний позов про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає повному задоволенню на суму - 500000 гривень та вказана сума повинна бути стягнутою з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 1167 ЦК України, на користь потерпілої ОСОБА_5 .
Цивільний позов прокурором по справі не заявлявся.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Питання про скасування арешту майна слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі та від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів під час проведення:

-судової автотехнічної експертизи транспортного засобу № 17-3311 від 14.08.2017р. на суму 2476, 00 грн;

-судової транспортно-трасологічної експертизи № 17-3309 від 17.08.2017 на суму 2476, 00 грн.;

-судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 17-3937 від 25.09.2017 на суму 2476, 00 грн.

-повторної судово психологічної експертизи №21-1924 від 20.07.2021 на суму 15444,90 гривень.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
-CD-R диск номер 3155VC14164623D3 із відеофайлом ДТП за участю водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_10 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
- автобус «I-VAN», р/н « НОМЕР_1 », виданий під розписку власнику майна,- вважати повернутим за належністю.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Приморського
районного суду міста Одеси: ОСОБА_1

13.01.2022