Справа № 487/5220/21
Провадження № 1-кп/487/638/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0000359 від 01.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, маючий на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 28.01.2021 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки; вирок переглянуто 08.04.2021 Миколаївським апеляційним судом ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, із іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Рихта Слобідська Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, українця, маючий професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 30.03.2021 року в нічний час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, спільно з ОСОБА_6 перебували біля будинку АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_6 повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, і він запропонував ОСОБА_7 скоїти крадіжку бетономішалки, яка належить потерпілому ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, скориставшись відсутністю уваги потерпілого та сторонніх осіб, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 таємно, шляхом перелазу через паркан, проникли до двору домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , звідки викрали бетономішалку, яка належить потерпілому ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 з викраденою бетономішалкою з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись вкраденим на власний розсуд, причинивши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 3833,33 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив всі обставини скоєння кримінального правопорушення, свою вину в скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 30.03.2021 року в нічний час спільно з ОСОБА_7 вчинили крадіжку бетономішалки з двору будинку АДРЕСА_3 , якою розпорядились на власний розсуд. У вчиненому щиро кається та визнає вину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив всі обставини скоєння кримінального правопорушення, свою вину в скоєному визнав повністю, надав суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_6 . У вчиненому щиро кається та визнає вину.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини скоєння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинувачених, потерпілого, дослідження матеріалів, щодо вартості майна та дослідження матеріалів, що характеризують осіб обвинувачених.

Крім визнання вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами дослідженими в суді.

Згідно постанови про визнання, залучення до кримінального провадження речового доказу і здачі на зберігання від 06.05.2021 року бетонозмішувач моделі 18632, об`ємом 119 л., потужністю 550 Вт визнано речовим доказом по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000359 від 01.04.2021 року та передано до камери зберігання речових доказів.

Згідно висновків експерта № СЕ-19/115-21/6481-ТВ від 18.05.2021 року Миколаївським НДЕКЦ МВС України, вартість бетонозмішувача моделі 18632 становить 3833,33 грн.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до сховища. Дії ОСОБА_7 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до сховища.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психолога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимого 28.01.2021 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України, який переглянуто 08.04.2021 ухвалою Миколаївським апеляційним судом. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання з урахування положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків у виді позбавлення волі, визначеному санкцією ч.3 ст.185 КК України, часткового приєднання не відбуте покарання за ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08.04.2021 року, та приходить до висновку про не можливість його виправлення без реального відбування покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, визначеному санкцією ч.3 ст.185 КК України, та приходить до висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Вказані покарання на переконання суду, є справедливими і достатніми для виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередження вчинення ними кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Долю процесуальних витрат та речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання призначене ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08.04.2021 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ 19/115 21/6481 ТВ від 18.05.2021 року в розмірі по 686,48 грн. з кожного.

Речовий доказ по справі, а саме бетонозмішувач моделі 18632, об`ємом 119 л., потужністю 550 Вт повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Дата складання вироку 06.09.2021 року.

Суддя ОСОБА_1