Провадження № 1-кс/638/245/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківський області майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0004895 від 30.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:

До слідчого судді звернувся слідчий за погодженням з прокурором з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучене 18.01.2022 року у ході проведення обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , майно а саме: сім-картку мобільного оператора «Vodafone» (ПрАТ «ВФ Україна») з абонентським номером « НОМЕР_1 » із зберіганням в матеріалах кримінального провадження №0004895 від 30.11.2019 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом ХРУП №3 у групі зі слідчими відділу особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004895 від 30.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 28.11.2019 року приблизно о 15:30 годині невстановлена особа незаконно зберігала, використовувала та поширювала конфіденційну інформацію про особу ОСОБА_5 ..

У ході огляду місця події від 28.11.2019 автомобіля «Subaru Outback» з №шасі: НОМЕР_2 , належного потерпілому ОСОБА_5 , було виявлено «JPS-трекер» IMEI: НОМЕР_3 , в якому перебувала сім-картка мобільного оператора з абонентським номером « НОМЕР_4 ».
Проведеними під час досудового розслідування оперативними заходами та оглядом вилученої під час тимчасового доступу до речей і документів інформації за період з 01.09.2019 по 19.12.2019, яка перебувала у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», також було встановлено, що сім-картка мобільного оператора з абонентським номером: « НОМЕР_4 », яка перебувала у «GPS-трекері» була активована в мобільному терміналі з IMEI « НОМЕР_5 », у якому також була активована сім-картка з № « НОМЕР_6 ». Крім того зафіксовано вихідний дзвінок 27.11.2019 з абонентського номеру « НОМЕР_4 » на абонентський номер « НОМЕР_1 », який перебував у мобільному терміналі з IMEI « НОМЕР_7 », який як встановлено у ході досудового розслідування належить ОСОБА_6
18.01.2022 року в період часу з 11:00 до 12:54 год. на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: сім-картку мобільного оператора Vodafone» (ПрАТ «ВФ Україна») з абонентським номером « НОМЕР_1 », яка 18.01.2022 року оглянута та визнана речовим доказом.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву, в якій просив клопотання розглянути без його участі, клопотання підтримав.
ОСОБА_6 та його представник в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлялись.
У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.
Встановлено, що Харківським РУП №3 ГУНП в Харківській області спільно з СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004895 від 30.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 28.11.2019 року приблизно о 15:30 годині невстановлена особа, незаконно зібрала, зберігала, використовувала та поширювала конфіденційну інформацію про особу ОСОБА_5 . Крім того, до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що за адресою: м.Харків, вул.Гв.Широніців, 33 виявлено автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_8 , на якому знаходиться предмет, ззовні схожий на гранату РГД-5. ЖЄО №9436 від 03.03.2020 року. Крім того, до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що невстановлена особа 03.03.2020 року близько 17:00 год. за адресою: м.Харків, вул.Гв.Широніців, 33, поклала на його автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_8 предмет ззовні схожий на гранату, у зв`язку з чим у заявника маються реальні підстави побоюватися за своє життя. ЖЄО №9460 від 03.03.2020 року.
Постановою слідчого об`єднано матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за ч.1 ст.182 КК України, ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.129 КК України в одне провадження під №0004895 від 30.11.2019 року.

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено .

Встановлено, що 18.01.2022 року слідчим СУ ГУНП в Харківській області під час проведення обшуку у проміжок часу з 11:00 по 12:54 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено сім-картку мобільного оператора «Vodafone» (ПрАТ «ВФ Україна») з абонентським номером « НОМЕР_1 ».
В подальшому постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 18.01.2022 року зазначена сім-картка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Також слідчий суддя враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 18.01.2022 року у ході проведення обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , майно а саме: сім-картку мобільного оператора «Vodafone» (ПрАТ «ВФ Україна») з абонентським номером « НОМЕР_1 ».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1