Провадження №1-кп/523/263/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 року колегія суддів Суворовського районного суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в режимі відео конференцзв`язку за допомогою програми «Easycon» з захисником ОСОБА_10 , у присутності обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 6.07.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_11 був змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладеними на нього обов`язками строком на два місяці. Строк дії ухвали суду припинив свою дію 6.09.2021р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його мешкання, з мотивації клопотання вбачається, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжких та тяжких злочинів, що підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, також посилаючись на ухвалу Одеського апеляційного суду від 6.07.2021р., якою відносно ОСОБА_11 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за підстав дієвості даного запобіжного заходу, на думку прокурора саме такий запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на стадії судового розгляду даного кримінального провадження, водночас вказуючи, що ОСОБА_11 має місце мешкання, засоби зв`язку, але деякі ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме не виключається ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи невідворотність та суворість можливого призначення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що 8.06.2021 року внесені відомості до ЄРДР за №0000279 за ознаками ст.358 ч.4 КК України, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України достатнім буде застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків у спосіб, який визначений Одеським апеляційним судом, в тому числі з забороною залишати місце свого мешкання у нічний період доби , а саме з 22:00 години до 7:00 години ранку.

Дослідивши надані до суду матеріали, вислухавши думку учасників процесу:

- представника потерпілих ОСОБА_6 , який підтримав клопотання прокурора в повному обсязі про застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- захисника ОСОБА_7 , який в захист інтересів ОСОБА_11 , заперечував проти задоволення клопотання, не погоджуючись з посиланням прокурора на тяжкість кримінальних правопорушень, щодо ризику незаконного впливу на свідків зазначив, що ОСОБА_11 раніше не був обмежений в праві, чому зараз ним може бути це використано, якщо всі свідки допитані, не зрозуміло; щодо ризику вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, дані ризики нічим не підтвердженні, можлива причетність до кримінального провадження не є підставою для застосування запобіжного заходу, ризик переховування також не обґрунтований, ОСОБА_11 був деякий час взагалі без запобіжного заходу, мав можливість вчинити певні дії, але своєю поведінкою довів належне виконання обов`язків, вимога здати паспорт є неконкретизованою, паспорт громадянина України взагалі не може бути зданий до виконавчого органу влади, крім того, прокурор не довів, чому не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, тобто вказані стороною обвинувачення ризики є мінімальними, маловірогідними, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора;

- захисника ОСОБА_10 , яка в захист інтересів ОСОБА_11 , підтримала думку колеги; заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, в подальшому за відсутності належного зв`язку в режимі відео конферецзв`язку в системі "ЕаsyCon" захисник припинила свою промову;

- захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які поклали вирішення питання на розсуд суду;

- обвинуваченого ОСОБА_11 , який підтримав доводи своїх захисників, зазначаючи, що знаходячись без запобіжного заходу мав можливість покинути країну, обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавляє його працювати в інших місцях, що пов`язано з його професійною діяльністю, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання, обьрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання;

- обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , які підтримали думки захисників.

Таким чином, враховуючи положення ст.331 ч.1.2 КПК України, з урахуванням думки учасників процесу, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_11 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

За змістом ст.331 ч.1, 2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_11 згідно клопотання прокурора є запобігання спробам ризикам.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дійсно, положеннями ст.181 ч.1,2 КПК України регламентовано, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Однак, статтею ст.176 ч.3 КПК України передбачено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

Статтею 131 ч.1 КК України регламентовано, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст.179 ч.1 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 ч.5 цього Кодексу.

За змістом ст.194 ч.4 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, приймаючи до уваги викладені в клопотанні сторони обвинувачення обставини, колегія суддів вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено лише наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, передбаченому ст.177 КПК України; виходячи з доводів захисту, ризику переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків не вбачається; ризик вчинення нового кримінального правопорушення на теперішній час документально не підтверджений, наявність внесення даних до ЄРДР має місце, однак причетність ОСОБА_11 до скоєння кримінального правопорушення за ст.358 ч.4 КК України на даний час не доказана, тому обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту втрачає правові підстави, також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_11 , те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину, але має постійне місце мешкання та реєстрації, де проживає разом з родиною, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, на теперішній час продовжує займатися професійною діяльністю, є діючим адвокатом, після спливу дії попередньої ухали суду ОСОБА_11 показав належну поведінку, приймаючи до уваги позицію учасників кримінального провадження, які в принципі не заперечували проти застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи, що особисте зобов`язання є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів та надасть ОСОБА_11 можливість без перешкод працювати, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, що на думку суду на теперішній час буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 179, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 такі обов`язки у межах застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання:

1) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від можливого спілкування з потерпілими та свідками, та іншими обвинуваченими в рамках даного кримінального провадження;

4) прибувати по першому виклику до Суворовського районного суду м. Одеси в призначений час.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р.

Ухвала суду в даній частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3