23.02.2022
справа № 642/5191/19
провадження № 1кп/642/239/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурорів : ОСОБА_3 , Попій
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 , 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду на розгляді перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зазначивши, що його стан здоров`я не дозволяє йому триматись в умовах слідчого ізолятору, він страждає на ряд хронічних захворювань. При обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не було враховано того факту, що він не мав умислу приховуватись від слідчого та суду. Він не був обізнаний, що знаходиться у розшуку. Прохав врахувати той факт, що в нього є постійне місце мешкання, де мешкають його батьки, які потребують догляду, потерпілі та свідки по справі допитані, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання свого підзахисного, зазначила, що в даному кримінальному провадженні відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що інший, більш м`який та не пов`язаний з позбавленням волі запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПРК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти клопотання про заміну запобіжного заходу, та зазначила, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу зважаючи на ризики які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши надані до клопотання письмові докази, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, зокрема, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Зі змісту положень ст. 201 КПК України вбачається, що право сторони захисту на звернення до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу кореспондується з обов`язком наведення нових обставин, які не досліджувались та не оцінювались слідчим суддею, судом при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу та були б підставою для зміни запобіжного заходу.

При розгляді питання про зміну запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, не працює, ухвалою судді Жовтневого р/с м. Харкова від 30.05.19 р. було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт однак умови вказаного запобіжного заходу ОСОБА_5 порушив, за визначеним у ухвалі від 30.05.19 р.

місцем проживання не з`явився що підтверджено письмовими показами батька ОСОБА_6 , перебував у розшуку за кримінальними провадженнями в Жовтневому та Ленінському районних судах міста Харкова, у зв`язку з чим слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова виносилась ухвала про взяття його під варту, даних про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків суду не надано, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_5 а саме відсутності однієї нирки, останньому 30.05.19р. було змінено запобіжний захід на домашній арешт однак за адресою мешкання ОСОБА_5 не з`явився. Про місце перебуванням суд та правоохоронні органи не повідомив. Матеріалами справи встановлено що ОСОБА_5 перебуваючи в розшуку був неодноразово виявлений, опитаний та у нього відбиралась розписка про необхідність явки до суду однак до суду останній не з`являвся.

Медичною частиною слідчого ізолятора та стороною захисту інформації щодо неможливості обвинуваченим утримуватись у мовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Таким чином клопотання обвинуваченого та сторони захисту задоволенню не підлягає оскільки додатки до нього вже були предметом розгляду Жовтневим р/с м. Харкова під час винесення ухвали від 30.05.19р.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризиків, суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинуваченого під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст. 201 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1