УХВАЛА
Іменем України

13.10.2021 Справа №607/18415/21 Провадження № 1-кс/607/6056/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання захисника ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування арешту майнапід час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 25.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 189 КК України,

УСТАНОВИВ:

12.10.2021 захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 25.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 189 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2021 накладений арешт на майно, яке було вилучене 12.09.2021 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на годинник «G-Shok». Заявник зазначає, що на даний час відсутні підстави для продовження перебування вказаної речі під арештом. За таких підстав захисник ОСОБА_3 вважає, що відпала будь-яка необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак просить скасувати арешт, накладений на годинник «G-Shok». Також вказує на необхідність витребування кримінального провадження, в тому числі протоколу затримання, відеозаписів всіх обшуків, які були проведені 12.09.2021 з ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив клопотання задовольнити. Однак вказав, що відмовляється від клопотання в частині необхідності витребування матеріалів кримінального провадження, в тому числі протоколу затримання, відеозаписів всіх обшуків, які були проведені 12.09.2021 з ОСОБА_5 . Крім цього, зазначив, що відмовляється від клопотання в частині мотивування незаконності та необґрунтованості накладення арешту. Вважає, що на даний час відпала потреба у перебуванні вказаного годинника під арештом. Вказав, що даний годинник ОСОБА_5 добровільно видав під час обшуку. Зауважив, що вилучений годинник є електронним, а тому потребує певного догляду, відтак ОСОБА_5 може зберігати його у себе, а у разі необхідності надати його органу досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання захисника та скасування арешту. Зазначив, що з протоколу обшуку вбачається, що ОСОБА_5 вказував, що даним годинником він користується щодня та він був при ньому в той час, коли ОСОБА_5 купував сім-картку в магазині в м. Одесі. Так, з протоколу огляду предмету від 16.06.2021 вбачається, що на фотознімках ОСОБА_5 зображений з цим годинником, відтак в тому числі саме за його допомогою можливо ідентифікувати особу на фотознімках як ОСОБА_5 . Також зауважив, що зважаючи на положення ст. 23 КПК України даний годинник може бути предметом дослідження під час судового розгляду, відтак існує необхідність його збереження. При цьому у разі передачі ОСОБА_5 даного годинника останній може бути пошкоджений, знищений або втрачений.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, а також документи, надані у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та застосування належної правової процедури.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.

Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна та його адвоката. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Викладене свідчить про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. При цьому саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2021 накладений арешт на майно, яке було вилучене 12.09.2021 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і на годинник «G-Shok».

В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що жодні слідчі дії з зазначеним годинником не проводяться, а тому відсутня потреба у його подальшому перебуванні під арештом.
Частини 1, 2 ст. 84 КПК України визначають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Разом з тим будь-яких доказів, які б підтверджували, що у накладенні арешту на належне ОСОБА_5 майно відпала потреба, заявником надано не було.
Відтак стороною захисту жодним чином не доведено, що арешт на годинник «G-Shok» було накладено необґрунтовано або що в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

На противагу цьому наданими у судовому засіданні поясненнями та долученими документами слідчим доведено, що для встановлення усіх обставин у цьому кримінальному провадженні існує необхідність у подальшому перебуванні годинника «G-Shok» під арештом. Зокрема, даний годинник може бути предметом безпосереднього дослідження під час судового розгляду, оскільки в тому числі і за допомогою цього годинника можливо ідентифікувати ОСОБА_5 як особу, яка в магазині в м. Одеса придбала сім-картку, з номеру якої у подальшому надходили погрози потерпілому.

Також слідчим доведено, що навіть у разі передачі вказаного годинника на відповідальне зберігання ОСОБА_5 останній зможе вчиняти дії з метою приховування, пошкодження або знищення цього майна. При цьому слідчий суддя враховує і те, що існує ризик неумисних втрати чи пошкодження даного годинника.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження. При цьому доказів негативних наслідків від продовження застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, оскільки відсутність даного годинника у його власника не призводить до зміни усталеного способу життя ОСОБА_5 , а відтак мета та завдання цього кримінального провадження виправдовують обмеження права власності останнього.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_3 , поданому в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 25.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 189 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення таоскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1