Номер провадження:1-кс/521/6169/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:
25 листопада 2021 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001510 від 02.11.2021 року.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 307 КК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна, яке 24.11.2021 року було виявлено та вилучено під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 6 поліетиленових пакетиків з невідомою речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:
З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що 02.11.2021 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно зберігав наркотичну речовину.

За даним фактом 02.11.2021 року почато досудове розслідування, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0001510.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:
Відповідно до ч.1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична особи.

Відповідно до ч.2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до клопотання та матеріалів клопотання не вбачається, що ОСОБА_3 за кримінальним провадженням повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення.

Зі змісту ч.1 та ч.2 ст. 64-2 КПК України вбачається, що з клопотанням про арешт майна, має звернутись саме прокурор, а не слідчий.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З клопотанням про арешт майна третьої особи повинен був звернутися прокурор, тож воно не відповідає ч.1 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про арешт майна повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Крім того, у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст. 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Як вже було зазначено вище, положення КПК України передбачають повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З викладеного вбачається, що задля дотримання принципу верховенства права у кримінальному провадженні, необхідно враховувати не лише положення КПК України, а й практику ЄСПЛ.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном державними органами не відповідатиме закону, тож не буде таким, що відповідає принципу верховенства права.

Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, не є актуальним, так як встановлено, що відповідне втручання не задовольнило вимогу законності.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право суперечитиме загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:
Клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0001510 від 02.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:
Ухвала слідчого судді, відповідно до ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1