ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/4279/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/72/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- представника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000476 від 02.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Накладено арешт на автомобіль «Mercedes Benz GL», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2 , що належить на праві власності дружині ОСОБА_9 - ОСОБА_10 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 14.07.2021 слідчий СВ ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , звернулася до суду з клопотанням в межах матеріалів кримінального провадження №0000476 від 02.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні СВ ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000476 від 02.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що наявні правові підстави для арешту майна, враховував можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2021 та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки на час звернення з клопотанням про арешт «Mercedes Benz GL» він мав інші державні номери та належав іншій особі, тож рішення суперечить вимогам КПК України, як і клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що власник майна про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений не був і дізнався про існування ухвали випадково від працівників правоохоронних органів м. Кривого Рогу.

Твердження апелянта, щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилаються у клопотанні заявники є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2021 підлягає поновленню.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув, надіславши письмові заперечення.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дана обставина не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В клопотанні про арешт майна (а. с. 1 - 3) слідча СВ ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 вказала, що виникла необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим, клопотання містить суттєві протиріччя.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіл «Mercedes Benz GL», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2 , на який просила накласти арешт слідча, є ОСОБА_7 (а. с. 24 - 25).

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична так і юридична особи.

Ч. 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Чинним КПК визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора.

Проте, клопотання про арешт майна третьої особи звернувся слідча СВ ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог закону, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Крім того, ч. 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а саме не обґрунтовано доводи клопотання та не зазначені всі ідентифікуючі ознаки майна.

Частина 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя, всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 та ч. 3 ст. 172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам законодавства, а тому необґрунтовано розглянув його по суті зазначених у ньому питань та прийняв передчасне, за переконанням колегії суддів, рішення.

У тому вигляді, в якому клопотання надано до суду, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути його та надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч. 1 ст. 170 КПК України.

За наведених не усунутих протиріч між клопотанням та матеріалами, доданими в його обґрунтування ухвала слідчого судді є передчасною.

Дані недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Приймаючи рішення про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п. п. 1, 3 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України і що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути його прокурору для усунення недоліків, встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Поновити представнику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2021.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2021 щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000476 скасувати.

Клопотання про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з момент отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді