Провадження № 1-кп/638/528/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0002968 від 30.07.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, без місця реєстрації, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

встановив:

30.07.2019 року, приблизно о 02 год 00 хв., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою, разом з невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, маючи прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись біля будинку №32/20 по вул. 23 Серпня в м.Харкові, познайомились із раніше невідомим їм ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за таких обставин: а саме: 30.07.2019, приблизно о 00:00 год., потерпілий ОСОБА_7 , йдучи до місця свого проживання з парку ім. Горького в м. Харкові, на своєму шляху зустрів незнайомого йому, на той момент хлопця, який сам проявив бажання з ним познайомитися, яким виявився ОСОБА_8 , потім вони разом направилися до алеї, яка знаходиться по вулиці 23 Серпня м. Харків. По шляху проходження по зазначеній алеї вони зустріли ще одного хлопця, яким виявився знайомий ОСОБА_8 . Заздалегіль розприділивши між собою ролі, ОСОБА_8 попрохав потерпілого аби той дав йому свій мобільний телефон марки «Хiomi Red Mi Note 4» 64 ГБ, щоб начебто зателефонувати. Коли ОСОБА_8 отримав телефон і начебто розмовляючи по телефону, умисно, направився в бік житлових багатоповерхових будинків, ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_8 йде з його мобільним телефоном, і може ним заволодіти, почав йти за ним, та словами намагався його зупинити.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , щоб уникнути свідків, зайшов у темний провулок поміж будинків для доведення злочину до кінця, а невстановлена особа, розуміючи, що ОСОБА_7 , зайшов за ОСОБА_8 у темний провулок, з метою реалізації злочинного наміру, наніс потерпілому один удар лівою рукою в область лівої частини обличчя, від якого потерпілий впав на землю.

ОСОБА_8 , у якого умисел був направлений на заволодіння чужим майном, повернувся до ОСОБА_7 , який лежав на землі від удару та продовжуючи свій злочинний намір, разом з невстановленою особою, наніс руками декілька ударів в область голови та лівої частини лоба ОСОБА_7 , в результаті чого, у останнього утворились тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-1038/2019 від 23.08.2019, відносяться до легких тілесних ушкоджень, та відкрито заволодів його мобільним телефоном «Хiomi Red Mi Note 4», 64 ГБ, вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №17381 від 14.08.2019, становить 2210, 00 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2210, 0 гривень.

Таким чином, своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у інкримінованому йому злочині визнав частково, пояснивши, що 30.07.2019 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, він побачив потерпілого, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та підійшов до нього за сигаретою. Разом з потерпілим вони пішли до магазину за пивом, по дорозі до якого обвинувачений взяв його телефон під приводом, щоб комусь зателефонувати, але не збирався цього робити, адже йому були потрібні гроші і він хотів його продати. Потерпілий добровільно передав телефон, розблокувавши його після того, як вони з обвинуваченим випили пива. ОСОБА_8 пояснив, що був один, і не бив потерпілого, тілесних пошкоджень не наносив, нікого іншого поруч не було. Після того, як обвинувачений отримав телефон, зник разом з ним.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, його винуватість у вчиненні злочину за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що 30.07.2019 року приблизно о 01 годині 00 хвилин на вулиці 23 Серпня, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зустрів ОСОБА_8 , який підійшов до нього за сигаретою. Він запропонував йому разом випити пива та попросив телефон, щоб комусь зателефонувати. Перед магазином вони зустріли його друга, який не заходив з ними у магазин. Після цього вони сіли на лавочку, де також були 4-5 друзів обвинуваченого ОСОБА_8 . Потерпілий пояснив, що хоча перебував на підпитку, міг собою керувати і все пам`ятав. Пояснив, що обвинуваченому надав телефон добровільно, для того щоб останній зателефонував. Коли потерпілий зрозумів, що телефон йому не повернуть, пішов за ним і в цей момент почав отримувати удари ззаду. Першим наніс удар друг ОСОБА_8 . Коли завдавали удари, запитали, що у нього у рюкзаку. ОСОБА_8 наносив удари в область обличчя, коли потерпілий знаходився на землі. Після цього нападники втекли.

Прокурор від свідків обвинувачення у судовому засіданні відмовився.

Прокурором у якості доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєному кримінальному правопорушенні надані до суду письмові докази, а саме:

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 23.08.2019 року та доданою до нього фототаблицею від 30.07.2019, який було проведено на внутрішньому подвір`ї ХОБСМЕ (м. Харків, вул. Дмитрієвська, 14) у присутності двох понятих, встановлено, що 30.07.2019 року приблизно опівночі за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_7 були нанесені тілесні ушкодження, а саме: особа №1, яка наносила тілесні ушкодження, що знаходилась позаду ОСОБА_7 , нанесла один удар ззаду кулаком лівої руки у ділянку нижньої щелепи ліворуч. Внаслідок цього удару потерпілий впав на землю на спину. Коли потерпілий знаходився у такому положенні особа №2 нанесла тілесні ушкодження кулаками обох рук по обличчю. Всього було нанесено близько 5-7 ударів, які прийшлись у ділянку лоба правої та лівої щоки, а також у ділянку губ. Більше тілесних ушкоджень не було нанесено.

Згідно з протоколом пред`явлення до впізнання від 01.08.2019 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом, потерпілий ОСОБА_7 серед представлених йому осіб впізнав особу під №1 ОСОБА_8 , який 30.07.2019 року приблизно о 02: 00 год., перебуваючи поблизу буд. 34 по вул. 23 Серпня в м.Харкові, відкрито заволодів його мобільним телефоном, спричинивши йому тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом пред`явлення до впізнання від 01.08.2019 року та доданим до нього ілюстративним матеріалом свідок ОСОБА_10 серед представлених йому осіб впізнала особу під №1 ОСОБА_8 , який є її сином, віком 19 років.

Згідно з протоколом огляду місця події від 02.08.2019 року, проведеного у приміщенні службового кабінету №423 Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований на 4 поверсі 5-го будинку, в ході допиту в якості свідка ОСОБА_11 , останній повідомив, що 30.07.2019 року, знаходячись приблизно о 16 годині 00 хвилин біля кіоску «Посад» по вул. 23 Серпня м. Харкова, зустрів незнайомого, який запропонував йому придбати мобільний телефон за 500 гривень, після чого йому стало відомо, що вказаний мобільний телефон було викрадено. ОСОБА_11 добровільно в присутності понятих передав слідчому мобільний телефон марки «Хiаomi Red Mi Note 4» на 64 Гб в корпусі чорно-сірого (сріблястого) кольору без сім-картки, який в подальшому було запаковано до прозорого поліетиленового пакету з биркою із підписом усіх понятих.

Згідно з протоколом огляду предмета від 02.08.2019 року та доданою до нього фототаблицею, було виявлено мобільний телефон торгової марки «Хiаomi Red Mi Note 4» ІMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , об`єм пам`яті 64 ГБ, з сенсорним екраном у корпусі сірого кольору.

Згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02.08.2019 року, оглянутий мобільний телефон визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Шевченківського ВП, що підтверджується квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0002968 від 30.07.2019 року, №940, який ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 19.07.2021 року було повернуто потерпілому ОСОБА_7 .

Згідно з висновком товарознавчої експертизи №17381 від 14.08.2019 року по кримінальному провадженні №00096, складеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ринкова вартість не наданого на дослідження мобільного телефону торгівельної марки Хiаomi Red Mi Note 4/64 Гб станом на 30.07.2019 року складала 2210, 00 грн.

Відповідно до висновку експерта №09-1038/2019, складеного Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 з урахуванням даних з наданої медичної документації згідно з консультативним висновком лікаря-спеціаліста №10/13659 від 20.06.2019 у ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: садно у лобній ділянці ліворуч; гематоми (синці) м`яких тканин обличчя та нижньої губи. Дані ушкодження утворились внаслідок дії тупих твердих предметів, гематоми (синці) за механізмом удару або удару-стиснення, садно за механізмом удару тертя. За ступенем тяжкості гематоми (синці) та садно викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку та знаходить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, що об`єктивно доказують вину обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку суду.

Відповідно до положень ст. 92 КПК у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора.

Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За змістом ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Очевидно, що предмет доказування в конкретному кримінальному провадженні, тобто сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження, залежить від того, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення обвинувачується особа, оскільки кримінальні правопорушення різняться за об`єктом, об`єктивною та суб`єктивною сторонами, суб`єктом. Пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) Кримінального кодексу, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

Згідно з ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_8 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Суд відхиляє аргументи сторони захисту з приводу того, що у обвинуваченого ОСОБА_8 був відсутній умисел на заволодіння майном потерпілого без застосування фізичного насильства, оскільки факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому підтверджується показаннями потерпілого та висновком судово-медичної експертизи, що є належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, суд надає критичну оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не причетний до вчинення інкримінованого злочину, розцінює їх як позицію захисту від пред`явленого обвинувачення та спробу уникнути кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, малолітніх дітей на утриманні немає, не має зареєстрованого місця проживання, на обліку у лікарня-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Даних, характеризуючих ОСОБА_8 за місцем проживання не надано.

Обставини, відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до положень ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, який свою вину визнав частково, добровільно матеріальну шкоду потерпілому не відшкодував, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_8 слід застосувати покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, і саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі ст.ст. 122, 124 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи в сумі 1570 гривень

Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , обраний у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення з 07.08.2019 року по набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 122, 366-368, 371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 07 серпня 2019 року з дня фактичного затримання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КК України, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_8 строк ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 07 серпня 2019 року по день винесення вироку, а саме до 29 листопада 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №17381 від 14.08.2019 року у розмірі 1570 гривень.

Речовий доказ мобільний телефон торгової марки «Хiаomi Red Mi Note 4» ІMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , об`єм пам`яті 64 ГБ, з сенсорним екраном у корпусі сірого кольору, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Шевченківського ВП, вважати поверненим власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя