Справа № 456/849/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/596/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000167 від 06 лютого 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 , -

встановила:

вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.05.2018 р., призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання 3 (три) роки 1(один) місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Згідно вироку, 31.01.2019 р. близько 23:00 години неповнолітній ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в будинок, що знаходиться у АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав сумку для ноутбука із маркуванням «Star Dragon exciting world» вартістю 256,67 гривень, тюнер марки «Lorton 4100» вартістю 210 гривень, пульт від тюнера вартістю 50 гривень, тонометр вартістю 417,67 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення неповнолітній ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 934,34 грн.
На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2021 року по справі №456/849/19 яким пом`якшити покарання щодо ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд не в повній мірі врахував обставини вчиненого неповнолітнім обвинуваченим кримінального правопорушення та характеризуючі дані про особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_6 є студентом ДНЗ «Стрийське ВПУ №8 » проживає за місцем реєстрації із старшою сестрою, без батьків - мати позбавлена батьківських прав, батька він ніколи не знав, а відтак був позбавлений належного піклування та виховання, як дитина. На момент вчинення кримінального правопорушення перебував у складних життєвих обставинах - а саме - соціальних, вікових, комунікаційних, сімейних, побутових проблемах які був не в змозі подолати самостійно, потребував підтримки та допомоги. Наведене спричинило його соціальну дезадаптацію, випадання зі звичних соціальних систем. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні акту щодо житлово-побутових умов неповнолітнього обвинуваченого, то за місцем проживання у нього немає навіть належного спального місця. Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення було вчинене ним внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, що відповідно до п.5 ч.1 ст.66 КК України відносяться до обставин, які пом`якшують покарання. Разом з цим, потерпіла жодних претензій до обвинуваченого не має, просить суд його суворо не карати, шкода відшкодована.
На думку апелянта, внаслідок неповного дослідження обставин справи, знехтувавши приписами норм кримінального процесуального законодавства України суд неправильно встановив фактичні обставини справи та не надав належної оцінки характеризуючим даним на особу обвинуваченого та обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення.
Підкреслює, що суд не вжив належних заходів для забезпечення допиту свідка ОСОБА_10 на допиті якого наполягала сторона захисту безпосередньо сам обвинувачений й якийнеодноразово викликався в судове засідання, однак незважаючи на тривалий судовий розгляд до суду так і не з`явився, й судом не був допитаний.
На думку сторони захисту така поведінка суду свідчить про відверте нехтування вимогами ч.6 ст.22 КПК України, відповідно до якої суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Звертає увагу суду на те, що в ході судового розгляду було досліджено письмові докази, до належності та допустимості яких сторони висловлювали свої зауваження, оскільки ці документи, були надані прокурором для підтвердження вини підзахисного. Однак, суд першої інстанції з невідомих причин не взяв до уваги доводи сторін процесу, не надав належної оцінки усім дослідженим в судовому засіданні доказам, а у самому оскаржуваному вироку проігнорував частину письмових доказів та не надав їм належної оцінки, навіть не зазначив про них у вироку. А тому незрозумілим є по якій причині суд першої інстанції вибірково посилається як на докази вини ОСОБА_6 на дані з одних документів, та не бере до уваги дані інших документів, що досліджувалися у судовому засіданні, при цьому без жодного обґрунтування.
Заслухавши доповідача, виступ захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим та стороною захисту фактично не оспорюється, так в поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , просить оскаржуваний вирок змінити та пом`якшити покарання щодо ОСОБА_6 .

Стосовно призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання слід зазначити наступне.

Як передбачено статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснення наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог передбачених статтями 50, 65 КК України, при цьому врахував, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнав вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, судом враховано особу винного, який має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, жодних осіб на утриманні не має, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, разом з тим суд врахував і його поведінку, та на переконання апеляційного суду, підставно призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.
Крім цього, судом першої інстанції взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді про середній ризик небезпеки скоєння повторного правопорушення, а також суд першої інстанції врахував, що 08.05.2018 р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області ОСОБА_6 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування даного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Доводи наведені апелянтом у тій частині, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання явно несправедливе через суворість, свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли та колегія суддів вважає такі безпідставними і необґрунтованими.

При цьому, норми КК наділяють суд правом вибору у встановлених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає взяття до уваги й оцінку відповідно до визначених законом критеріїв усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою, відтак колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, призначене із забезпеченням принципу індивідуалізації покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та підстав його вважати таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого немає.

Доводи апелянта про неповне дослідження обставин справи, нехтування приписами норм кримінального процесуального законодавства України, неправильне встановлення фактичних обставин справи та не надання належної оцінки характеризуючим даним на особу обвинуваченого та обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення при апеляційному розгляді свого підтвердження не знайшли.
Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликаються апелянт, як на підстави зміни вироку, повністю враховані судом першої інстанції при винесенні вироку, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4