Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1320/21
Номер провадження 1-кс/530/45/22

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2022 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , cекретаря ОСОБА_2 , розглянувши в м. Зіньків Полтавської області скаргу адвоката адвокатського об`єднання Правовий компроміс ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року за ч.1 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
03.02.2022 року до Зіньківського районного суду Полтавської області звернувся адвокат адвокатського об`єднання Правовий компроміс ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року за ч.1 ст. 190 КК України.
Скаржник, адвокат адвокатського об`єднання Правовий компроміс ОСОБА_3 , в скарзі посилається на те, що у провадженні СД ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року за ч.1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_4 , яка має статус потерпілої у вказаному кримінальному провадженні. 01.02.2022 року ОСОБА_4 звернулася до СД ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з метою дізнатися про стан досудового розслідування кримінального провадження за її зверненням, внаслідок чого отримала постанову дізнавача сектору дізнання ВП №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року за ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Скаржник вважає, що постанова про закриття є незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків дізнавача, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження № 0000259, дізнавачем не конкретизовано об`єктивної сторони діяння, обмежившись лише переліченням певних доказів, без їх належного аналізу. У зв`язку з цим адвокат адвокатського об`єднання Правовий компроміс ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою в якій просить слідчого суддю скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській ОСОБА_5 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року.
Представник ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та прокурор були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явку представника в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили, тим самим не скористалися своїм процесуальним правом та не виконали своїх процесуальних обов`язків. Скаржник, адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися.
Суд, зачитавши скаргу та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги адвоката адвокатського об`єднання Правовий компроміс ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року за ч.1 ст. 190 КК України, з наступних підстав.
Згідно ч.1ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно п.3 ч.1ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
П.1 ч.1ст.91КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до вимог ч.2ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській ОСОБА_5 від 31.08.2021 року закрито кримінальне провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Слідчий суддя не погоджується з вказаною постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській ОСОБА_5 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року, та вважає її передчасною. Так, дійсно, у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій, але як вбачається з матеріалів кримінального провадження та скарги, дізнавачем не було проведено жодного допиту, окрім заявника, не було вказано хто є суб`єктом вчинення кримінального проступку, не встановлено суб`єктивної сторони діяння, дізнавач не конкретизував об`єктивної сторони діяння, а обмежився лише переліченням певних доказів, без їх належного аналізу. Слідчий суддя вважає, що допит потерпілої ОСОБА_4 сам по собі не може розцінюватись як вжиття вичерпних заходів за для належного проведення досудового розслідування.
Крім того, статтею 2 КПК України встановлено, що основним завдання кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності, був притягнутий до відповідальності у мірі своєї відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).
Згідно ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Частиною 2 цієї статті визначені повноваження слідчого. При цьому, відповідно до п.8 ч.2 цієї статті, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Згідно ч.3 цієї статті, рішення слідчого приймається у формі постанови, при цьому, постанова виноситься у випадках, передбаченим цим Кодексом. Постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини (ч.5 ст.110 КПК України).
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо) такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції враховуються загальні правові позиції ЄСПЛ щодо офіційного тлумачення ст.3 Конвенції у матеріальному та процесуальному аспектах у кримінальному судочинстві, які обумовлені законодавчим положенням щодо застосування Конвенції та практики ЄСПЛ при розгляді справ у якості джерела права.
У випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб"єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обов`язок держави відповідно до ст.1 Конвенції вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб.
При цьому, розслідування за такими скаргами та твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним і ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України). Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов"язаний всебічно, повно і неупередженно дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупередженних процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, доступ до правосудця та обов"язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст.7КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавач, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки та аналізу всіх обставин, про які зазначає скаржник у своїй скарзі, без проведення повного обсягу слідчих дій спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому скарга адвоката адвокатського об`єднання Правовий компроміс ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року за ч.1 ст. 190 КК України, підлягає задоволенню.
Частиною 3ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ч.5 ст.40, 214,303,307, 309,372, ч.2 ст.376 ,369-372 КПК України , слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката адвокатського об`єднання Правовий компроміс ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року за ч.1 ст. 190 КК України задоволити.
Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській ОСОБА_5 від 31 серпня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000259 від 05 серпня 2021 року за ч.1 ст. 190 КК України, та направити копію ухвали Зіньківському відділу Диканської окружної прокуратури для організації і контролю досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1