Справа № 756/1926/22
Номер провадження № 1-кп/756/946/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за учсті секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 08.02.2022 у кримінальному провадженні, яке внесене 03.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижчий Ольчедаїв, Могилів Подільського району, Вінницької області, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, не працюючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

03.02.2021, близько 18:15 год., між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували поблизу входу до квартири АДРЕСА_2 , в загальному коридорі на 9 поверсі у під`їзді №1, буд. АДРЕСА_3 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , у той же день та в той же час, усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці за рукоятку сокиру, перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_4 , умисно наніс два удари в ділянку тім`яно-скроневої ділянки справа, та в лобну ділянку справа, потерпілому ОСОБА_4 .

Унаслідок учинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у виді двох забійних ран в тім`яно-скроневу ділянку справа, у лобну ділянку справа ОСОБА_4 , які спричинили короткочасний розлад здоров`я останнього.

Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

09 лютого 2022 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у якому міститься клопотанням прокурора ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- заяву потерпілого ОСОБА_4 про відсутність заперечень відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку за обвинуваченням ОСОБА_3 ;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 03.02.2021, близько 18:15 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували поблизу входу до квартири АДРЕСА_2 , в загальному коридорі на 9 поверсі у під`їзді №1, буд. АДРЕСА_3 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , в той же день та в той же час усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці за рукоятку сокиру, перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_4 , умисно наніс два удари в область тім`яно-скроневої ділянки справа, та в лобну ділянку справа, потерпілому ОСОБА_4 .

Унаслідок учинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у виді двох забійних ран в тім`яно-скроневу ділянку справа, в лобну ділянку справа ОСОБА_4 .

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального проступку та осуд своєї поведінки), а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_5 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що підстави для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Суд вважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставин, що пом`якшують покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 не працює, має ІІ групу інвалідністю, а отже таке покарання зможе досягнути мети, визначеної в ст. 50 КК України.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України до ОСОБА_3 не може бути застосовано відбуття покарання з іспитовим строком.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № 042/1-97-2021 від 11.02.2021 у сумі 1892 грн 90 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, який накладено на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 10.02.2021 (справа № 756/1687/21), в якості речових доказів на змиви речовини бурого кольору з підлоги в коридорі біля кв. 107, змив речовини бурого кольору зі стінки біля вхідних дверей в квартирі АДРЕСА_2 , предмет схожий на сокиру із слідами речовини бурого кольору, кофту «Тельняшку» у чорно-білу смугу, мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «ХІ», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «NOKIA», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , штани синього кольору «Adidas», скасувати, а питання подальшої долі речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, який накладено на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 10.02.2021 (справа № 756/1687/21), на змиви речовини бурого кольору з підлоги в коридорі біля кв. 107, змив речовини бурого кольору зі стінки біля вхідних дверей в квартирі АДРЕСА_2 , предмет схожий на сокиру із слідами речовини бурого кольору, кофту «Тельняшку» у чорно-білу смугу, мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «ХІ», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «NOKIA», ІМЕІ НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , штани синього кольору «Adidas» - скасувати.

Речові докази:

- змиви речовини бурого кольору з підлоги в коридорі біля кв. 107, змив речовини бурого кольору зі стінки біля вхідних дверей в квартирі АДРЕСА_2 , предмет схожий на сокиру із слідами речовини бурого кольору, кофту «Тельняшку» у чорно-білу смугу, штани синього кольору «Adidas», які знаходяться в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП у місті Києві знищити;

- мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «ХІ», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «NOKIA», ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які знаходяться в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП у місті Києві повернути ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати за проведення експертизи 042/1-97-2021 від 11.02.2021 у сумі 1892 грн 90 коп. стягнути ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1