Справа № 461/9013/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1169/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 15 листопада 2021 року про зарахування строку попереднього увязнення у строк відбування покарання ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.11.2021 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення з 24.04.2020 року по 15.07.2020 року у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - відмовлено.
Ухвала суду обгрунтована тим, що ОСОБА_7 взято під варту та ухвалено вирок після скасування дії Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838, таким чином підстав для зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі немає.
На ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану ухвалу незаконною, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування покликається на те, що судом залишено поза увагою практику ВСУ викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, де зазначено, що якщо особа, вчинила злочин до 20 червня 2017 року то застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу, як прямої так і зворотньої дії кримінального Закону.
Згідно вироку від 15 червня 2020 року у справі №442/2566/20, злочин вчинено у жовтні 2016 року, і вирок об`єднаний в порядку вимог ч. 4 ст. 70 КК України, згідно з якою зарахування відбувається з правилами передбаченими в ст. 72 КК України, тому вважає, що судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційної скаргу та просили її задоволити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно частини 5 статті 72 КК України (в редакції, яка діяла до внесення змін законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається: строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; а також строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 взято під варту та ухвалено вирок після скасування дії Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838, таким чином підстав для зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі немає.
Також апеляційний вважає за необхідне зазначити, що згідно вироку від 15.06.2020 року суд призначив покарання ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком та за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 15.02.2018 року. Та вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 15.02.2018 року набрав законної сили 20.03.2018 року.
Окремо необхідно наголосити, що згідно п. «ґ» абз. 4 ч. 5ст. 72 КК(в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. При цьому попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили (ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення»), а з 09.08.2021 року ОСОБА_8 знаходиться у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» як засуджений, вирок щодо якого набрав законної сили, і не є попередньо ув`язненою особою.
Відповідно п. 10 ст. 3 КПК, кримінальне провадження, досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 24 цієї норми закону судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Таким чином, етапування чи залишення засудженого в слідчий ізолятор після набрання вироком законної сили, не охоплюється п. «ґ» абз. 4 ч. 5ст. 72 КК(в ред.ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що строк перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не підлягає зарахуванню за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII), відтак прохання засудженого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про зарахування йому строку попереднього ув`язнення не підлягає задоволенню.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання можливе лише у випадках попереднього ув`язнення, а тому доводи, зазначені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 , правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.06.2020 року злочин вчинено 01.12.2019 року, а вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 15.02.2018 року відповідно до якого злочин ОСОБА_7 вчинив 20.07.2016 року набрав законної сили.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження, також не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 15 листопада 2021 року про зарахування строку попереднього увязнення у строк відбуття покарання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4