Справа № 303/3059/20
Номер рядка стат. звіту - 69
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2021 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 року за № 0000302 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Конотоп Сумської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, фахівця другої категорії по роботі із заставними об`єктами AT «Альфа-Банк», одруженого, не судимого, з вищою освітою,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м.Долина Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, фахівця першої категорії по роботі із заставними об`єктами AT «Альфа-Банк», одруженого, не судимого, з вищою освітою,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженця м.Київ, мешканця АДРЕСА_4 , громадянина України, українця, фахівця другої категорії по роботі із заставними об`єктами AT «Альфа-Банк», неодруженого, не судимого, з вищою освітою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

Згідно зміненого обвинувального акта, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються в наступному.
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 12.03.2020 року близько 12 год. 15 хв. за попередньою змовою із ОСОБА_4 , працівником AT «Альфа-Банк», фахівцем першої категорії по роботі із заставними об`єктами та ОСОБА_5 , працівником AT «Альфа-Банк», фахівцем другої категорії по роботі із заставними об`єктами, всупереч волі ОСОБА_7 , яка там проживає, за відсутності її добровільної згоди та вмотивованого рішення суду, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , з метою примусити потерпілу ОСОБА_7 залишити місце реєстрації та проживання так-як вказане домоволодіння з їх слів перебуває у володінні AT «Альфа-Банк» хоча законних підстав на виселення мешканців зареєстрованих за вказаною адресою у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було, так як воно здійснювалось без судового рішення на виселення, що набрало законної сили та за відсутності уповноважених на те осіб.
В подальшому, продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, 12.03.2020 близько 12 години 30 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли всередину до будинку АДРЕСА_5 та з погрозою застосування фізичного насильства примушували потерпілу ОСОБА_7 , яка зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою залишити місце своєї реєстрації та проживання, а ОСОБА_4 застосував до потерпілої фізичну силу, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 126/2020 від 12.03.2020 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани на долонній поверхні правої кисті між 1-м та 2-м пальцем. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення. По давності можуть вкладатися в дату події, що мала місце 12.03.2020 і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
За таких обставин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.162 КК України, - незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, а так само незаконне виселення, вчинені із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 12.03.2020 року близько 12 год. 15 хв. за попередньою змовою із ОСОБА_3 працівником AT «Альфа-Банк», фахівцем другої категорії по роботі із заставними об`єктами та ОСОБА_5 , працівником AT «Альфа-Банк», фахівцем другої категорії по роботі із заставними об`єктами, всупереч волі ОСОБА_7 , яка там проживає, за відсутності її добровільної згоди та вмотивованого рішення суду, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , з метою примусити потерпілу ОСОБА_7 залишити місце реєстрації та проживання так-як вказане домоволодіння з їх слів перебуває у володінні AT «Альфа-Банк» хоча законних підстав на виселення мешканців зареєстрованих за вказаною адресою у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було, так як воно здійснювалось без судового рішення на виселення, що набрало законної сили та за відсутності уповноважених на те осіб.
В подальшому, продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, 12.03.2020 близько 12 години 30 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли всередину до будинку АДРЕСА_5 та з погрозою застосування фізичного насильства примушували потерпілу ОСОБА_7 , яка зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою залишити місце своєї реєстрації та проживання, а ОСОБА_4 застосував до потерпілої фізичну силу, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 126/2020 від 12.03.2020 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани на долонній поверхні правої кисті між 1-м та 2-м пальцем. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення. По давності можуть вкладатися в дату події, що мала місце 12.03.2020 і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.162 КК України, - незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, а так само незаконне виселення, вчинені із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 12.03.2020 року близько 12 год. 15 хв. за попередньою змовою із ОСОБА_4 , працівником AT «Альфа-Банк», фахівцем першої категорії по роботі із заставними об`єктами та ОСОБА_3 працівником AT «Альфа-Банк», фахівцем другої категорії по роботі із заставними об`єктами, всупереч волі ОСОБА_7 , яка там проживає, за відсутності її добровільної згоди та вмотивованого рішення суду, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , з метою примусити потерпілу ОСОБА_7 залишити місце реєстрації та проживання так-як вказане домоволодіння з їх слів перебуває у володінні AT «Альфа-Банк» хоча законних підстав на виселення мешканців зареєстрованих за вказаною адресою у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було, так як воно здійснювалось без судового рішення на виселення, що набрало законної сили та за відсутності уповноважених на те осіб.
В подальшому, продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, 12.03.2020 близько 12 години 30 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли всередину до будинку АДРЕСА_5 та з погрозою застосування фізичного насильства примушували потерпілу ОСОБА_7 , яка зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою, залишити місце своєї реєстрації та проживання, а ОСОБА_4 застосував до потерпілої фізичну силу, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 126/2020 від 12.03.2020 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани на долонній поверхні правої кисті між 1-м та 2-м пальцем. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення. По давності можуть вкладатися в дату події, що мала місце 12.03.2020 і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
За таких обставин ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.162 КК України, - незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, а так само незаконне виселення, вчинені із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, та цивільний позов не визнав, показав, що 12.03.2020 року він разом з працівниками АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були у відрядженні у м.Ужгород, мали завдання від керівництва банку об`їзжати об`єкти і робити інвентаризацію майна, яке належить АТ «Альфа-Банк». У 12 год. 15 хв. вони приїхали в с.Страбичово, вул. Горького, до будинку 6. Хвіртка у двір була відкрита, на подвір`ї є доріжка, за будинком знаходиться літня кухня, з літньої кухні вийшла ОСОБА_7 , вони представилися, що вони представники «Альфа-банку» і хочуть провести перевірку стану будинку, вона стала обурюватися і сказала, що вони не мають права проводити перевірку, а потім зайшла в будинок. Через незачинені двері ОСОБА_10 зайшов за нею всередину будинку і став знімати на мобільний телефон, що було всередині будинку, ззаді через огорожу до вказаного двору зайшли 3 жінки і 1 чоловік у плащі, вдягненому на майку, на голе тіло, чоловік був п`яний (на підпитку з перегаром і червоним обличчям). ОСОБА_11 схопила його ( ОСОБА_3 ) за руки і вдарила у пах, ті люди взяли їх у кільце, з ОСОБА_4 , який був серед них старшим, збили шапку і він сказав: «уходимо», вони стали виходити з двору, він вийшов першим, услід ОСОБА_7 їм сказала: «Я вам зроблю, ви ще пожалкуєте». Ніхто з працівників банку до ОСОБА_7 та інших людей, які прийшли на подвір`я, жодного насильства не застосовував і не погрожував.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, та цивільний позов не визнав. Показав, що він працівником AT «Альфа-Банк», фахівцем першої категорії по роботі із заставними об`єктами. Будинок по вул.Горького 6, в с.Страбичово належить АТ «Альфа-Банк», як правонаступнику «Укрсоцбанку». Він за посадою був старшим групи, вони прийшли з метою перевірки іпотечного майна, що включає в себе наявність, стан майна, з метою його збереження і встановлення осіб, які там проживають. 12.03.2020 року до обіду вони разом з працівниками «Альфа-Банку» ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прибули по АДРЕСА_5 , зайшли у двір, з літньої кухні вийшла ОСОБА_7 , вона зайшла в будинок, він почув її голос, вона, мабуть, по телефону комусь казала: «мене вже б`ють». Із-за городу на подвір`я зайшли 3 невідомі жінки та один чоловік. Вони, як працівники банку, намагався пояснити цим людям, що приїхали з метою перевірки майна, одна з цих жінок сказала: «я йду за рушницею», інша жінка плотної тілобудови зняла з нього капелюх, він побачив, що або зараз буде бійка, або треба тікати, всі були у стані алкогольного сп`яніння, люди були накручені, неадекватні. Жодного насильства ні до потерпілої ОСОБА_7 , ні до інших вони не застосували.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, та цивільний позов не визнав, показав, що 12 березня 2020 року він разом з працівниками «Альфа-Банк» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прибули по АДРЕСА_5 з метою перевірки заставленого майна будинку, який перебував в іпотеці банку. ОСОБА_3 представився працівником «Альфа-Банку», у дворі стояла жінка, яка є потерпілою, майже відразу зі сторони городу прибігли 3 жінки і 1 чоловік. Хтось із них сказав: «йду до хати і візьму рушницю», хтось з тих людей з ОСОБА_4 зірвав кепку, ОСОБА_12 сказав, що будемо їхати, бо ті люди були налаштовані агресивно, він намагався зафіксувати ці події на телефон, але жінка намагалася забрати телефон, ті люди були в стані сп`яніння. Потерпіла ОСОБА_13 била ОСОБА_14 по всьому тілу. Жодного насильства вони (працівники банку) ні до потерпілої, ні до інших не застосовували. Їхні дії були законні, оскільки вони мали повноваження перевіряти заставне майно.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що у березні 2020 року, точної дати не пам`ятає, біля 12 год. прийшла додому з церкви і переодягалася. Відкрила двері в кімнаті на коридор, у коридорі стояли 3 незнайомих чоловіків. Вона запитала: «хто ви такі, що вам потрібно?», вони спочатку не показували ніяких документів, говорили що будинок уже їхній, вони будуть міняти замки, чому вона затіяла ремонт, вони стали всередині будинку фотографувати. ОСОБА_15 сказав, що будинок його, ОСОБА_14 штовхав її у плече, а потім точно не пам`ятає, хтось із них, ймовірно, ОСОБА_15 сказав, що вони прийдуть ноччю і винесуть її звідси. ОСОБА_15 був коричневих штанах, сірій курточці і в сірій кепці. Вона запитала на якій підставі, покажіть документи, йде суд і він буде вирішувати. Вони сказали, що це вже будинок їхній і щоб вона виміталася. Вона забігла у літню кухню за телефоном, щоб покликати на допомогу, позвонила ОСОБА_16 і вона викликала міліцію. Сказала Уляні, що невідомі люди виганяють з будинку. Родичі прийшли ( ОСОБА_17 племінниця, ОСОБА_18 племінниця, ОСОБА_19 племінниця і ОСОБА_20 шовгор сестри чоловік, батько цих дівчат). Їм вона сказала, що ці чужі люди виганяють її з будинку. ОСОБА_18 спитала тих людей хто вони такі. Вони відповіли, що з «Альфа-банку». Потім ті сказали, що «уходимо» - наскільки помнить ОСОБА_14 високий у чорній курточці і чорних штанах. Вони стали виходити з двору, вона збоку стримала ручку хвіртки і говорила щоб вони почекали поліцію, хвіртка відкривається до себе всередину, ОСОБА_15 взяв за верх хвіртки і нею сильно потяг всередину хвірткою, від цього вона упала спиною на розу і на землю. Коли держала за хвіртку ОСОБА_15 сильно потяг хвіртку, бо хотів вийти з двору, вона тримала хвіртку з внутрішнього боку за ключ, намагаючись не дати Готлібу відкрити її, коли він різко потягнув, то пошкодив їй долоню цим ключем, продирявив ладонь. Потім всі троє втікли з двору, сіли в автомобіль і поїхали. У той день вони більше не повертались. З «Альфа-Банком» у неї ніяких кредитів не було, з «Укрсоцбанком» в 2008 році був договір кредиту, дзвонили з різних банків, їй стало відомо «Альфа-Банк» викупив кредитні повноваження «Укрсоцбанку». На воротах її будинку є замок є, хвіртка булла відкрита, у двері не стукали. Погрози були від усіх трьох обвинувачених, вони поводили себе як бандити. Коли вже її родичі прийшли до її двору, то ці троє людей вже говорили, що вони представники «Альфа-Банку». Вона знала, що будинок, у якому вона проживає належить «Укрсоцбанку», але це було зроблено незаконно. Вона не наносила тілесні ушкодження нікому. Штовхав і вдарив у плече ОСОБА_14 , хвірткою штовхнув ОСОБА_15 . Цивільний позов підтримує повністю, з викладених у ньому мотивів, оскільки незаконними діями обвинувачених їй завдано моральних страждань.
Свідок ОСОБА_21 показала, що ОСОБА_7 є її тіткою, приблизно 12.30 год. 12 березня 2020 року їй зателефонувала тітка ОСОБА_11 і повідомила, що у її дворі знаходяться незнайомі люди і їй погрожують, ОСОБА_7 сказала їй щоб вона (свідок) зателефонувала у поліцію. Вони з родичами прийшли через півхвилини, зайшли у двір, один чоловік стояв на сходинках будинку, а інший фотографував на телефон ( ОСОБА_15 ). Белунічев був на сходинках. Вона запиталася ОСОБА_15 , щоб представився, він сказав: «Хто ти така, що не має пояснювати хто він». Вона сказала їм, що вже викликали поліцію. Вона перша зайшла у двір до тітки, потім дві її сестри ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і її тато ОСОБА_20 . Люди, які прийшли у двір ОСОБА_7 , сказали, що то їхній будинок і щоб забиралися і тітка в першу чергу. Коли виходили з хвіртки то ОСОБА_15 або ОСОБА_14 штовхнув тітку ОСОБА_7 хвірткою і вона впала на розу і на землю. Потім всі троє втекли на вулицю сіли в авто і поїхали. Тітка зупиняла у дворі Прута. ОСОБА_10 сказав тітці, що прийде вночі і її винесе, якщо вона сама не піде. Готліб сказав дослівно: вночі прийдемо і винесемо тітку.
Свідок ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_11 - її тітка. У березні 2020 року, точної дати не пам`ятає, тиждень після смерті матері у них вдома було застілля. Приблизно 12 год. тітка ОСОБА_7 пішла від неї до себе додому. Приблизно 12 год. 10-15 хв. надійшов телефонний дзвінок на телефон ОСОБА_22 від тітки. ОСОБА_23 сказала, що до тітки увірвалися троє невідомих і треба дзвонити в поліцію. Вона побігла до тітки через город приблизно до 300 метрів, спочатку першою вона бігла, за нею сестра ОСОБА_17 , ОСОБА_19 . Пізніше прибіг її тато ОСОБА_20 . Коли бігли через огород тітки, то побачили, що з будинку виходили двоє мені невідомих високих чоловіків. Вона підбігла до одного з цих осіб, якого саме не пам`ятає. Сказала: «хто ви?», а він відповів «а ви хто?». Вона відповіла «я ОСОБА_24 , а ви покажіть документи». Той чоловік не відповів, не пред`явив документи і став фотографувати територію тітки на телефон. Один з них, точно не пам`ятає хто, говорив, що то все наше, казав тітці вимітатися, бо вони прийдуть вночі вас винесуть. Вона сказала, що ми викликали поліцію, щоб з`ясувати хто вони і що тут роблять. Коли ті троє невідомих осіб почули, що вже викликали поліцію, всі троє попрямували до виходу хвіртки, тітка ОСОБА_7 стала на двері хвіртки, говорила, щоб вони почекали, зараз приїде поліція. Один з них високий вирвав хвіртку, відштовхнув тітку від неї і пошкодив тітці ладонь руки, чи дротом, чи ключем, тітка від поштовху впала на землю (на бруківку), з руки сильно текла кров. Коли приїхала поліція вона продиктувала поліції номер автомобіля на якій ті поїхали. Яку руку було пошкоджено не пам`ятає, про боргові зобов`язання тітки нічого не знає.
Допитавши обвинувачених, потерпілу, свідків, повно та всебічно з`ясувавши та дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, виходячи з загальних засадах кримінального судочинства, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд прийшов до наступного.
На переконання сторони обвинувачення, потерпілої, вина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, крім показань потерпілої та свідків, доведена наступними належними, достатніми і допустимими доказами:
- усною заявою ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення (протокол про прийняття заяви від 12.03.2020 року), відповідно до якої 12.03.2020 р. близько 12 год.20 хв. невідомі особи незаконно проникли на територію та будинок АДРЕСА_5 , після чого спричинили тілесні ушкодження заявниці;
- оглядом місця події від 12.03.2020 року, в ході якого дворогосподарстві АДРЕСА_5 на бруківці були виявлено та вилучено дві плями бурого кольору;
- судово-медичною експертизою, відповідно до висновку якої № 126/2020 від 21.03.2020 року, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани на долонній поверхні правої кисті між 1-м та 2-м пальцем. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 12.03.20 p. і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5.Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень , як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності;
- ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 27.02.2020 року, якою було зупинено провадження у цивільній справі № 303/318/20 за позовом АТ «Альфа Банк» до ОСОБА_25 та ОСОБА_26 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та зняття з реєстрації.
У той же час у матеріалах вказаного кримінального провадження містяться й інші належні, достовірні і допустимі докази, яким суд надає перевагу і якими стверджується наступне.
Згідно договору кредиту № 305/92-Ж-08 від 13.07.2008 року, ОСОБА_7 отримала кредит від АТ «Укрсоцбанк».
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформована 20.03.2020 року - у день події, яка викладена в обвинувальному акті, власником будинку АДРЕСА_5 є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», іпотекодержателем є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», а іпотекодавцем є ОСОБА_7 .
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 станом на 20.03.2020 року були працівниками AT «Альфа-Банк», фахівцями по роботі із заставними об`єктами, що підтверджено відповідними документами.
Згідно передавального акта від 11.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк».
Згідно довіреностей, виданих АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вони є уповноваженими особами, яким Головою правління АТ «Альфа-Банк», поряд іншим, надано право безперешкодно входити до житлових/нежитлових приміщень та земельних ділянок, які належать на праві власності довірителю, проводити дії які мають на меті збереження майна довірителя.
Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мали право безперешкодно увійти до будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою АДРЕСА_5 , оскільки це майно на період 20.03.2020 року перебувало у власності не ОСОБА_7 , а у власності АТ «Альфа-Банк».
У той же час, правовідносини, які встановлені ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року в цивільній справі, де сторонами є ОСОБА_7 та АТ «Альфа-Банк», не є доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки станом на 20.03.2020 року такої ухвали не існувало.
Хвіртка дворогосподарства АДРЕСА_5 20.03.2020 року та вхідні двері до будинку близько 12 години 15 хвилин замкненими не були.
Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 застосував до потерпілої фізичну силу, в результаті чого остання отримала легке тілесне ушкодження. У той же час, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 не застосовував відносно потерпілої ОСОБА_7 фізичне насильство, не торкався її, а лише потягнув за хвіртку, намагаючись її відкрити і не міг об`єктивно передбачити, що який-небудь предмет (ключ, цв`ях, дріт тощо) може спричинити тілесне ушкодження ОСОБА_7 .
Таким чином дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не містять об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконного проникнення до житла чи до іншого володіння особи, а так само незаконне виселення. Тому без вищевказаних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, не може бути і кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, навіть за наявності насильства чи погроз.
Згідно з вимогами частини 1 статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
При цьому відповідно до вимог ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, тобто обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора.
Пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно вимог частин 2, 4 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).
З врахуванням всіх вищенаведених обставин, суд прийшов до переконання, що не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.162 КК України, тому з наведених підстав їх необхідно виправдати.
У даному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_7 заявила цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди
Згідно вимог ч.3 ст.129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.162 КК України та його за вказаним обвинуваченням виправдати.
Визнати ОСОБА_4 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.162 КК України та його за вказаним обвинуваченням виправдати.
Визнати ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.162 КК України та його за вказаним обвинуваченням виправдати.
Цивільний позов ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в Закарпатський апеляційний суд через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1