ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 628/281/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2415/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 04 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Маньківка, Дворічанського району, Харківської області, українку, громадянку України, пенсіонерку, із середньою освітою, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України з призначенням їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 рокита з покладенням певних обов`язків.
Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 12 2020 року та 23 12 2020 року скасовано.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Судом встановлено, що 10 12 2020 року приблизно о 17-00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на кухні за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного розпивання спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків відбулась сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вбивство ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та бажаючи настання саме таких наслідків, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, кухонним ножем, який вона взяла у кухні на столі та тримала у лівій руці, нанесла один удар в область життєво важливих органів ОСОБА_10 , а саме в область нижньої третини правого стегна по зовнішній поверхні, спричинивши йому, згідно з висновком судово медичної експертизи № 12-17/366-КПт/20 від 12 12 2020 року тілесні ушкодження у вигляді одиночної колото-різаної рани правого стегна з ушкодженням гілки стегнової артерії (а саме глибокої артерії стегна), що спричинила масову зовнішню кровотечу, яке згідно з вказаним висновком судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, та знаходиться у причинному зв`язку до настання смерті ОСОБА_10 , від якого ОСОБА_10 помер на місці.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Крім того, ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2021 року було виправлено описку, допущену в описовій частині оскаржуваного вироку та ухвалено вважати вірною дату вчинення злочину 10 12 2020 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 69 та ст. 75 КК України та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною та призначити покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді 7 років позбавлення волі. В інший частині вирок суду просив залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що призначене ОСОБА_7 покарання є занадто м`яким, оскільки приведені судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку позитивні фактори особистості обвинуваченої не заважали їй з прямим умислом вчинити особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я, у зв`язку з чим, у суду першої інстанції підстави для звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання були відсутні.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_7 , її захисник ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 не вбачали підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченої, її захисника та потерпілої, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченої та її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оспорюються, у зв`язку з чим колегія суддів у відповідності до ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

В ході перевірки доводів апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного покарання, колегія суддів враховує вимоги статті 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Приймаючи рішення про призначення обвинуваченій ОСОБА_7 саме такого покарання, суд першої інстанції усіх вищезазначених вимог дотримався врахувавши, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, злочин скоїла вперше.
Обставинами, що пом`якшують покарання визнано щире каяття обвинуваченої та її похилий вік.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 встановлено вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Саме з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції і дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченої положень ст.69 КК України та призначив покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.1 ст. 115 КК України.

Крім того, при призначенні покарання судом першої інстанції не залишено поза увагою той факт, що ініціатором як конфлікту, що передував вчиненню кримінального правопорушення так і усіх інших конфліктів, що неодноразово мали місце між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 був саме потерпілий.
Вказаний факт було підтверджено у рамках апеляційного перегляду у судовому засіданні, потерпілою ОСОБА_9 , яка є донькою потерпілого та обвинуваченої.

Враховуючи встановлені обставини та характеризуючі обвинувачену дані, на підставі усіх наявних у матеріалах кримінального провадження доказах та детальному вивченні особистості обвинуваченої, її ставлення до вчиненого та позицію потерпілої, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченій ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів усі доводи сторони обвинувачення, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок його м`якості були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та, відповідно, не спростовують його висновків і не дають жодних підстав для скасування оскаржуваного вироку та постановлення нового, як про це просить прокурор.

Отже, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 404, 405, ч.1 ст. 407, 409, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 04 2021 року по справі щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4