Провадження № 1-кп/756/807/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» листопада 2021 року Оболонський районним суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітнього, сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
13.07.2020 приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO», н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр. С. Бандери в місті Києві зі сторони станції метро «Почайна» в напрямку станції метро «Дорогожичі», зі швидкістю 60-70 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці. В салоні вказаного автомобіля на задньому сидінні перебувала ОСОБА_6 . Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п. 10.1 та підпункту «б» п. 12.9 Правил дорожнього руху України, а саме:
- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- підпункт «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;
- підпункт «а» п. 2.9 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- підпункт «б» п. 12.9 водію забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначених в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29,3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO», н.з. НОМЕР_1 , в процесі якого, рухаючись зі швидкістю 60-70 км/год., яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги, усвідомлюючи, що тим самим своїми односторонніми діями створив для себе умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни. Під час руху по проїзній частині проспекту Степана Бандери у м. Києві проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, наближаючись до мостової опори шляхопроводу вул. Скляренка у м. Києві, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, небезпечно розпочав зміну напрямку руху ліворуч, в результаті чого, на перехресті пр. С.Бандери та вул. Скляренка у м. Києві здійснив наїзд на вказану мостову бетонну опору шляхопроводу.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Порушення вимог п. 1.5, підпункт «б» п. 2.3, підпункт «а» п. 2.9, п. 10.1 та підпункт «б» п. 12.9. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, вчиненого ним кримінального правопорушення, детально вказавши на обставини та механізм вчиненого, що викладені у вироці вище. Фактичних обставин справи не оспорював, у скоєному щиро кається.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України повністю доведена.

ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до п. 20 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання суд враховує дні, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, що обвинувачений раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, разом з тим, суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 , у 2016 році притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду перехресть та двічі протягом 2020 року притягався до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, а тому суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 127 070 грн., 37 коп., а також з урахуванням позиції потерпілої, яка до обвинуваченого ОСОБА_5 , претензій морального та матеріального характеру не має, звернулась до суду із заявою, в якій просить не призначати обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, враховуючи дані що характеризують особу ОСОБА_5 а саме те що обвинувачений має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому виходячи з принципів розумності, гуманізму, справедливості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тому суд вважає, можливим виправлення ОСОБА_5 , без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. При цьому, на думку суду, призначення ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд, при призначенні покарання, вважає правильним застосувати до ОСОБА_5 , і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Крім того, прокурор заявив клопотання про скасування арешту з автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , який було накладено ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 20.07.2020 року, оскільки на даний час відпала потреба в його арешті.

Згідно вимог ч.2 п.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оскільки, арешт на автомобіль накладався з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, тому зазначене свідчить про те, що у застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, тому арешт зазначеного майна підлягає скасуванню.

При цьому, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за залучення експертів в сумі 2942 грн. 00 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2020 року на автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 та повернути його власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1