Дата документу 15.09.2021 Справа № 554/8126/21

УХВАЛА
Іменем України
15 вересня 2021 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України,-
26.08.2021 року до провадження слідчого судді надійшла скаргаОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, щодо не розгляду клопотання ОСОБА_4 від 18.08.2021 року у строки передбачені ч. 1 ст. 220 КПК України.
26.08.2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження за скаргою та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, згідно скарги просив здійснювати розгляд справи без його участі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
Згідно матеріалів скарги, органом досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню є Другий слідчий відділ (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві.
Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ Кримінального процесуального кодексу України.
Разом із тим, територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.
Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п.5 ч.1 ст.3 КПК України).
Згідно з положеннями п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Водночас, згідно з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
При цьому, до вказаних правовідносин положення ст.32 КПК України не застосовуються, оскільки за змістом цієї статті та її місцем у структурі КПК України, положення цієї статті стосуються лише суду, який здійснює кримінальне провадження, як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Виходячи з аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч.1 ст.306 КПК України).
За правилами ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
При цьому, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство), за змістом ч.1 ст.38 КПК України, є: 1) слідчі підрозділи: органів Національної поліції; б)органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Отже, системний аналіз положень п.8 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.38 КПК України дає підстави для висновку, що органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України, Державне бюро розслідувань), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч.1 ст.38 КПК України.
На підставі викладеного, з урахуванням принципу законності, який визначений у ч.6 ст.9 КПК України, слідчий суддя вважає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, у тому числі, щодо скарги на бездіяльність слідчого, територіальна підсудність якої прямо не визначена законом, здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
З 01 березня 2021 року у зв`язку із реформуванням органів Державного бюро розслідувань, у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань почали діяти слідчі підрозділи (відділи), які розташовані у всіх областях України.
Як слідує з представлених до суду матеріалів скарги, заявник оскаржує бездіяльність уповноваженої посадової особи органу досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, а безпосередньо - слідчого його структурного підрозділу, а саме Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харків).
Так, згідно з офіційною інформацією листа Верховного Суду №292/0/158-21 від 15 квітня 2021 року та листа в.о. Директора ДБР щодо назв підрозділів (відділів) у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, місць їх розташування контактних даних, місцевих та апеляційних судів, під територіальною юрисдикцією яких знаходяться відповідні слідчі підрозділи (відділи), підтверджується, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м.Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, знаходиться за адресою: вул.Євгена Котляра,7, м.Харків, тобто фактично розташований в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м.Харкова.
За нормою ст.26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Виходячи з положень ст.ст.22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді, скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, рішення, що підлягають оскарженню до слідчого судді.
Натомість, будь-яких процесуальних документів щодо адреси розташування окремого структурного підрозділу, а саме Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, а також безпосередньо дислокації слідчого, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні саме в місті Полтаві, - слідчому судді не представлено.
Отже, місце розташування слідчого підрозділу органу досудового розслідування та посадової особи, рішення (постанову) якої має намір оскаржувати заявник, не відноситься до територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м.Полтави.
За обставин, що наведені вище, заявником скарги не дотримано вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з положеннями пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.
Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальнимпроцесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, не підлягає розгляду Октябрським районним судом м.Полтави.
Таким чином, подана скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, що не позбавляє права звернення до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної підсудності якого знаходиться відповідний слідчий підрозділ органу досудового розслідування - Другий слідчий відділ (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, а саме до Ленінського районного суду м. Харкова.
Відповідно до ч.3ст.304 КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ст.ст.3, 7, 9, 24,38,132,303, 304, 306, 309, 370, 372КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, - повернути заявнику.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1