Справа № 199/2285/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2022 року лютого місяця 08 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000085 внесеного до ЄРДР 31.01.2021 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за їх обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 396 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт .

Так, на думку захисника ОСОБА_7 , суду не надано достовірних і допустимих доказів в обґрунтування обвинувачення чи ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а оскільки під час продовження 24.01.2022 обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою не було відомо про результати Висновку СМЕ №179 від 21.01.2022, то наразі наявні всі підстави визначені ст. 201 КПК України, для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_9 підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 .

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявленого клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,кожному окремо, строку дії раніше обраного та продовженого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2022 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , кожному окремо, було продовжено дію раніше застосованого запобіжного заходу, без права внесення застави, у виді тримання під вартою, оскільки останні обвинувачувалися у вчинені злочину проти власності за ч.2 ст. 187 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

У судовому засіданні 08.02.2022, відповідно до положень ст. 338 КПК України, прокурором змінено обвинувачення в частині правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення.

При цьому, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за зміненим обвинуваченням обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень.

Разом з тим, у судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_10 , а тому суд був позбавлений можливості, з врахуванням положень ч.3 ст. 338 КПК України, безпосередньо в судовому засіданні роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Відповідно до ч1. ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч.5 вказаної статті, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

При вирішенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, та захисником не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення суду. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання чи продовження запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому суд не переглядає рішення про застосування чи продовження запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу судового розгляду і можуть вплинути на застосований до обвинувачених відповідний захід або спосіб його виконання.

Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання обвинуваченим, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Так, обґрунтовуючи необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченим сторона захисту посилалась, зокрема на те, що на даний момент, на думку сторони захисту, судом досліджені всі докази сторони обвинувачення, однак суду не надано наявних і допустимих доказів обґрунтованості обвинувачення чи ризиків. Потреби в застосуванні саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою на даний час немає, а тому необхідно його змінити на більш м`який запобіжний захід.

Разом з тим, на переконання суду, на даний час відсутні підстави для зміни раніше обраного та продовженого запобіжного заходу обвинуваченим, оскільки він обирався та продовжувався не тільки з урахуванням тяжкості злочину, але й осіб обвинувачених та певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які станом на 08.02.2022 не відпали і продовжують існувати і на теперішній час.

Обставини на які посилається сторона захисту, як на підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який не свідчать про зменшення встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості застосування до обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Тому, враховуючи приписи ч.5 ст. 201 КПК України, суд залишає без розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, оскільки у ньому не зазначені нові обставини, які б не розглядалися судом під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Крім вказаного, 08.02.2022 до суду через канцелярію надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника транспортного засобу ОСОБА_11 , про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання, захисник посилається на те, що наявність ризиків вказаних в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2021 відпали. Тому наявні всі підстави для скасування арешту з автомобіля марки «BMW 320і» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Суд, з урахуванням думки учасників провадження, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 щодо скасування арешту майна, виходячи з наступного.

Так, відповідно до постанов слідчого від 31.01.2021 автомобіль марки «BMW 320і» державний номерний знак НОМЕР_1 та ключі від нього, визнано речовим доказом, та на вказане майно накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до п.3)ч.1 ст. 962КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Разом з наведеним, станом на 08.02.2022 судовий розгляд не закінчено, питання застосування або незастосування вимог п.3)ч.1 ст. 962КК України судом не вирішено.

Керуючись ст.ст. 174, 201, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування арешту майна відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_12 -Почтовик

08.02.2022