Справа № 451/640/20
Провадження № 1-кп/451/23/22
ВИРОК
іменем України

24 січня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000077 від 1.04.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дідичі Ківерцівського району Волинської області, українки, громадянки України, з освітою середньою, безробітної, розлученої, не депутат, не адвокат, не нотаріус, раніше судимої - 14.02.2020 року Сокальським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком два роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком два роки, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

- потерпіла ОСОБА_5

захисту - обвинувачена ОСОБА_3

за участю прокурора, обвинуваченої,

в с т а н о в и в:

За обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 28 березня 2020, близько 13 години, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), таємно, з корисливих і повторно, оскільки попередня судимість за корисливий злочин не погашена і не знята у встановленому законом порядку, з метою протиправного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, в присутності ОСОБА_5 , проте непомітно для неї, із будинку вчинила крадіжку грошових коштів у сумі 50 евро, що згідно курсу станом на 28.03.2020 року становить 1543 гривень 16 копійок, чим завдала матеріальну шкоду потерпілій на вказану вище суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дала показання, що вона дійсно перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 вчинила крадіжку грошових коштів в розмірі 50 євро, які витратила на продукти. Щиро кається у вчиненому, просила не позбавляти її волі, оскільки кошти вона повернула потерпілій та такий випадок нею більше не повториться.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд обвинувачену суворо не карати (а.с.42).

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно доведені повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, проаналізувавши покази самого обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає доведеним факт у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

За наведених обставин, суд вважає що умисел обвинуваченої був спрямований на заволодіння майном грошовими коштами потерпілої, шляхом таємного викрадення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинувачену суд бере до уваги, що вона раніше судима та відшкодування шкоди потерпілій шляхом повернення викраденого.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вважає, що покарання обвинуваченій необхідно обрати в межах санкції статті, за якою вона обинувачується.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше судима, особу винної, обставини, що помякшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що обвинувачена повторно вчинила кримінальне правопорушення, буду звільненою 14 лютого 2020 року від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково терміном на два роки, що свідчить про її суспільну небезпечність, небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З урахуванням вищезазначеного правила, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про схильність останньої до протиправної поведінки, тому відповідно до нового покарання за цим вироком, суд вважає з урахуванням обставин про особу обвинуваченої, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 14 лютого 2020 року.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення злочину, особи обвинуваченої, суд вважає, що виправлення обвинуваченої неможливе без ізоляції її від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для її виправлення й попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України суд призначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків.

Процесуальних витрат у справі не має.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Сокальського районного суду Львівської області від 14.02.2020 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді двох років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати після набрання вироком законної сили з часу фактичного затримання ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та вручити прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 24 січня 2022 року.