Справа № 638/9467/19
Провадження № 1-в/638/548/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням, після закінчення іспитового строку, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, звільненого на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2020 року, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року приведений у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, постановлено вважати засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до кримінального покарання у виді 2 років обмеження волі, -

В С Т А Н О В И В :

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, після закінчення іспитового строку, обґрунтоване тим, що за період іспитового строку, засуджений порушив порядок і умови відбування покарання шляхом неявки на реєстрацію без поважних причин 21 квітня 2020 року та 10 листопада 2020 року, однак ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2021 року, у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, було відмовлено.

Посилаючись на те, що у подальшому засуджений порушень не допускав, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, місце проживання не змінював, відомостей щодо перетину ним державного кордону до уповноваженого органу з питань пробації не надходило, та згідно заключної оцінки ризиків вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення, такі є низькими, врахуючи, що призначений ОСОБА_3 іспитовий строк закінчився, зазначено про існування підстав для звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку.

Представник Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду подання, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні подання наполягав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду подання повідомлявся належним чином.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду подання повідомлявся належним чином.

Розглянувши подання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2019 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_3 поклаені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вищевказаний вирок набрав законної сили 21 січня 2020 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2020 року, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року у відношенні ОСОБА_3 приведений у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року та ОСОБА_3 постановлено вважати засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до кримінального покарання у виді 2 років обмеження волі. В іншій частині вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року у відношенні ОСОБА_3 залишений без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2021 року, було відмовлено у задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного судом покарання. Особову справу №15/2020 відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року, було відмовлено у задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 9 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, як звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно із ч.ч. 2-3 ст. 78 КПК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Згідно із частиною 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 №15/2020 р. містять сумнівні відомості, зокрема відсутня актуальна інформація про притягнення його до кримінальної відповідальності, що не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Окрім того, неявка засудженого, який судові виклики не отримує, і, відповідно, не являється в судові засідання, перешкоджає повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, водночас подання не містить точних відомостей щодо виконання засудженим встановлених судом обов`язків.

За таких обставин, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України ст.ст. 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, після закінчення іспитового строку, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1