Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/425/2022 Справа № 641/9765/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

25 січня 2022 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001291 від 04.11.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 28.10.2021 приблизно о 07 годині 00 хвилин ранку, перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де він тимчасово мешкав разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 , її братом ОСОБА_7 та їх матір`ю ОСОБА_8 .
Під час перебування у квартирі за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 зайшов до однієї з кімнат кватири, де на ліжку сидів ОСОБА_7 та під час словесного конфлікту, який виник у зв`язку з побутовими суперечками, ОСОБА_3 на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи протиправність та суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_7 , та стоячи навпроти останнього, наніс потерпілому кулаками обох рук 5-6 ударів в область грудної клітини та живота ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому, згідно з висновком експерта тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки і крововиливом в черевну порожнину.
Вищевказане ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечував.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, як зазначено вище, розкаявся у скоєному.

Суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення-злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодились, що в такому випадку вони будь позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, ніким неоспорюється.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, скоєне ОСОБА_3 28.10.2021 року кримінальне правопорушення-злочин суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідностей не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, беручи до уваги думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 роки, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1