Справа № 522/3781/21
Провадження № 1-кп/522/1271/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000272 від 27 лютого 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 року, приблизно о 21:40 години, ОСОБА_4 , разом з двома особами чоловічої статі, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи в Старобазарному сквері м. Одесі, діючи спільно, без попередньої змови, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, таємно викрали майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон моделі iPhone 7, 128 GB, Black IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 4000 грн. у силіконовому чохлі салатового кольору, вартістю 70 грн., завдавши йому загальної матеріальної шкоди на суму 4070 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він 27.02.2021 року добровільно уклав за участю адвоката ОСОБА_6 з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , який діяв на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_8 , угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0000272, згідно якої він просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, а саме: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає.

Цивільного позову та судових витрат по справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, ст. 100 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 27.02.2021 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , який діяв на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю адвоката ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон моделі iPhone 7, 128 GB, Black IMEI: НОМЕР_1 , у силіконовому чохлі салатового кольору вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

29.11.2021