Справа № 991/1132/22
Провадження 1-кс/991/1146/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0000636 від 26.09.2017,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання, у якому прокурор просить продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 26.09.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині 2016 року ОСОБА_6 створено та очолено злочинну організацію з розподілом на структурні частини в м. Одеса та в м. Києві.

У склад структурної частини в м. Одеса входили ОСОБА_4 , який виступав керівником структурної частини організації, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 її учасники, підпорядковані ОСОБА_4 , та інші особи додаткові відомості щодо обставин участі яких у злочинній організації та вчинюваних злочинах встановлюються.

Учасникам вказаної групи ОСОБА_6 визначив такі функції: організація ввезення на територію України текстильних виробів і товарів легкої промисловості; придбання або створення товариств, які б виступали імпортерами таких товарів в Україні, управління рахунками цих товариств; виготовлення (підробка) договорів купівлі продажу та інвойсів на такі товари із заниженими цінами; організація доставки цих товарів до МП «Столичний» Київської міської митниці ДФС для розмитнення; підготовки та подання митних декларації та інших документів для розмитнення цих товарів за заниженою митною вартістю, з неповними даними про коди УКТ ЗЕД товарів; надання неправомірної вигоди службовим особами митних органів при розмитненні цих товарів; сплати митних платежів у заниженому розмірі для випуску цих товарів в обіг, отримання для цього коштів товариствами імпортерами у вигляді безоплатної фінансової допомоги від інших пов`язаних товариств; організації протидії спробам розслідування злочинної діяльності організації, зокрема, переслідування співробітників правоохоронних органів, які здійснювали такі розслідування; організації приховування злочинної діяльності організації; подання додаткових митних декларацій, аналогічних до вказаних тимчасових митних декларацій, для завершення митного оформлення товарів із заниженою митною вартістю; отримання судових рішень про скасування рішень про коригування заниженої митної вартості вказаних товарів.

У склад структурної частини в м. Києві входили керівник на той час Київської міської митниці ОСОБА_9 , його заступник ОСОБА_10 , в.о. начальника відділу митного оформлення № 1 МП «Столичний» Київської міської митниці ДФС ОСОБА_11 , старший державний інспектор ВМО ОСОБА_12 , державні інспектори ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також інші особи, додаткові відомості щодо обставин участі яких у злочинній організації та вчинюваних ними злочинах встановлюються. Також до діяльності злочинної організації було залучено Директора департаменту адміністрування митних платежів ДФС України ОСОБА_15 .

Вказаній структурній частині ОСОБА_6 визначив такі функції: утримуватися від здійснення визначених автоматизованою системою ДФС АСАУР митних формальностей з контролю митної вартості; випускати товари, надані злочинною організацією для митного оформлення, у вільний обіг після сплати митних платежів у заниженому розмірі (виходячи з початкової заниженої митної вартості цих товарів, визначеної за підробленими договорами та інвойсами); замість митних формальностей, необхідних для контролю митної вартості товарів (надсилання запитів, витребування додаткових документів) відбирати зразки товарів для проведення експертиз, з метою створення передумов для невідкладного випуску товарів в обіг після сплати митних платежів у заниженому розмірі; після отримання результатів експертиз та додаткових митних декларацій, аналогічних за змістом до первісних ТМЦ приймати рішення про коригування митної вартості з недоліками, завідомо достатніми для скасування цих рішень в судовому порядку; після скасування рішення по коригування митної вартості завершувати митне оформлення за початковими заниженими даними про митну вартість.

Вказані особи, діючи у співучасті, у складі злочинної організації, у період з вересня 2016 по вересень 2017 років, відповідно до зазначеного розподілу функцій, діючи у складі учасників одеської структурної частини злочинної організації ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та інших, створили або придбали чи іншим чином отримали контроль, або почали використовувати з метою вчинення злочинів злочинною організацією ТОВ «Торгест», ТОВ «Трейд Оптімо», ТОВ «ТК Укрпромторг», ТОВ «Кнд Трейд Ком», ТОВ «Фінсервіс Пром» та ТОВ «РКС Агросейл».

Також, діючи у складі учасників цієї структурної частини злочинної організації ОСОБА_8 та інших, відомості щодо яких встановлюються, підробили договори купівлі-продажу товарів цими компаніями (із ввезенням таких товарів з-за кордону) із зазначенням договірної вартості, серед яких контракти з BFT WORLDWIDE LIMITED і INFORT TRADE LTD, контрольованими ОСОБА_6 .

Прокурор зазначає, що про підробку вказаних договорів свідчить, зокрема, факт використання печаток (штампів) компаній продавців у тому ж приміщенні, де здійснювали діяльність учасники структурної частини злочинної організації в м. Одесі, які виступали від імені зазначених компаній покупців, а також віднайдення бланків окремих із вказаних договорів на комп`ютері, виявленому за тією ж адресою.

Також учасники одеської структурної частини злочинної організації, забезпечили доставку товарів за договорами, організували їх доставку до ВМО № 1 МП «Столичний» Київської міської митниці; використовуючи електронні цифрові підписи компаній-імпортерів, подали в порядку електронного декларування тимчасові митні декларації типу ІМ40ТН зі ставкою мита 8 %, вказавши у них занижені відомості про вартість товарів, нижчу за мінімальну ринкову вартість товарів; подали супровідні документи до вказаних ТМД, зокрема, копії договорів купівлі продажу та відповідних інвойсів.

У той же час, учасники київської структурної частини злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші, відомості щодо яких встановлюються, попри дані автоматизованої системи ДФС АСАУР про ризик заниження договірної вартості та необхідність здійснення додаткових митних формальностей для контролю митної вартості на порушення «Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», не здійснили цих формальностей без належних для цього підстав. Натомість, діючи у складі учасників київської структурної частини злочинної організації, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відібрали зразки для проведення експертного дослідження товарів з метою визначення їх коду УКТ ЗЕД, що у будь-якому випадку не впливало на розмір митних платежів, тобто не мало жодного практичного сенсу крім, як створити видимість здійснення додаткових митних формальностей (експертиз), протягом яких товар має бути випущено в обіг, а також прикриття протиправних дій учасників київської структурної частини злочинної організації.

Учасники одеської структурної частини злочинної організації, здійснивши на рахунок Київської міської митниці перерахування коштів, необхідних для сплати митних платежів за заявленою заниженою митною вартістю товарів, визначеному на підставі підроблених договорів купівлі-продажу та інвойсів, з рахунків інших підконтрольних злочинній організації товариств у вигляді безоплатної фінансової допомоги, отримали вказані товари у вільний обіг.

Разом з цим, після проведення експертиз із визначення коду УКТ ЗЕД товарів, учасники одеської структурної частини злочинної організації, використовуючи електронні цифрові підписи компаній імпортерів, подавали в порядку електронного декларування до ВМО № 1 МП «Столичний» додаткові митні декларації типу ІМ40ДТ, з тією ж ставкою митних платежів і тією ж договірною вартістю (відповідно, тією ж сумою митних платежів), що були вказані у ТМД на відповідний товар.

Для приховання злочинної діяльності, учасники київської структурної частини злочинної організації, замість етапу подання ТМД, вже після випуску товару в обіг приймали рішення про коригування митної вартості, зазначеної в додаткових митних деклараціях, з недоліками, що ставали підставою для скасування цих рішень в судовому порядку.

Так, учасники одеської структурної частини злочинної організації подали позови і отримали рішення судів про скасування рішень про коригування митної вартості, а учасники київської структурної частини злочинної організації, на підставі цих судових рішень, завершили митне оформлення товарів за договорами купівлі продажу, у відповідності до вказаної у них заниженої вартості відповідних товарів.

У свою чергу, ОСОБА_15 координувала безпосередньо з ОСОБА_6 дії по прихованню факту існування та діяльність злочинної організації під час перевірки діяльності Департаменту і Київської міської митниці ДФС, при підготовці відповідей вказаного Департаменту на запити перевірки, чим сприяла іншим учасникам організації у вчинюваних ними злочинах. Такі дії супроводжувалися звітуванням ОСОБА_4 про виконання ними своїх завдань при вчиненні злочинів.

За встановлених органом досудового розслідування обставин Державному бюджету України завдано збитків у вигляді недоотримання митних платежів на суму понад 63,82 млн грн.

26.11.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

Прокурор стверджує, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах.

За підозрюваного ОСОБА_4 внесено заставу у повному обсязі, тобто наразі щодо нього діє запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.11.2019 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою застави у розмірі 9 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На випадок внесення застави покладено обов`язки, передбачені пунктами 2-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У подальшому ухвалами слідчих суддів покладені на підозрюваного обов`язки неодноразово були продовжені, за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю та розширено територію не відлучатися без відповідного дозволу до території України. Востаннє, обов`язки, покладені на підозрюваного, продовжено ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду до 24.02.2022.

Під час досудового розслідування щодо підозрюваного встановлено наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчать: тяжкість можливого покарання; наявність достатніх майнових ресурсів; наявність паспортів громадянина України для виїзду за кордон; історія перебування за кордоном.

Також під час досудового розслідування кримінального провадження постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 26.11.2020.

16.11.2020 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, а ухвалою слідчого судді від 05.10.2021 стороні захисту встановлено строк ознайомлення із матеріалами досудового розслідування до 05.08.2022.

Вказані обставини перешкоджають спрямуванню обвинувального акту до суду до закінчення строку дії обов`язків.

Враховуючи факт продовження існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, неможливість запобігання цьому ризику у разі скасування, припинення або зменшення обсягу обов`язків, покладених на підозрюваного, прокурор вважає необхідним продовжити їх строк дії на два місяці.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 , з думкою якого погодився підозрюваний ОСОБА_4 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував частково, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині продовження дії обов`язку "не відлучатися із території України без дозволу детектива, прокурора або суду". Зазначає, що прокурор не довів відповідними доказами наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Твердження прокурора про те, що сама по собі тяжкість злочинів, що інкримінуються ОСОБА_4 є достатньою підставою для обмеження свобод останнього протирічить сталій практиці ЄСПЛ та є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наявність закордонного паспорту також не є достатнім доказом на підтвердження наявності цього ризику. ОСОБА_4 виїжджав за межі України разом із сім`єю з метою подорожування, а не під впливом наявності загроз його арешту. Більше того, на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.11.2019 ОСОБА_4 сплачену суму застави, здано на зберігання до ГУ ДМС України в Одеської області паспорт громадянина для виїзду за кордон, а також здійснено звернення до Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області з метою виділення йому електронного засобу контролю. Разом з цим, під час розгляду клопотань прокурора про продовження дії обов`язків покладених на ОСОБА_4 , слідчі судді починаючи з 21.08.2020 встановили наявність лише одного ризику - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, із чотирьох заявлених раніше органом досудового розслідування. При цьому, слідчі судді зазначили, що цей ризик є мінімальним з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного за час проведення досудового розслідування та відсутністю нарікань на поведінку ОСОБА_4 з боку сторони обвинувачення, а його застосування виправдовується лише тим, що ОСОБА_4 інкримінується тяжкий і особливо тяжкий злочин. Також захисник зазначив, що запобігання ризику переховування ОСОБА_4 у повній і достатній мірі забезпечується заставою, визначеною у достатньому для цієї мети розмірі ухвалою Вищого антикорупційного суду від 29.11.2019 та фактично сплаченою підозрюваним. Додатково зазначив, що з боку прокурора до підозрюваного в частині покладення обов`язку не відлучатися з території України без дозволу детектива, прокурора або суду проявляється дискримінаційне ставлення, так як на інших підозрюваних, а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такий обов`язок не покладено. Письмові заперечення додані до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 26.09.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

29.11.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу у справі № 991/2177/21, якою застосував до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів; визначив підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 9400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 18 057 400 грн. У разі внесення застави поклав на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає місто Одеса, Україна, - без дозволу детектива, прокурора або суду; 2) повідомляти детектива (слідчого), прокурора про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 поза межами процесуальних дій; 4) здати на зберігання до органу Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; 5) носити електронний засіб контролю.

Як зазначив у судовому засіданні прокурор та не заперечувала сторона захисту за ОСОБА_4 внесено заставу юридичною особою у повному обсязі, та наразі щодо підозрюваного діє запобіжний захід у виді застави з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Востаннє обов`язки, покладені на підозрюваного, продовжені ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.12.2021 на два місяці, а саме: не відлучатися з території України без дозволу детектива, прокурора або суду; повідомляти детектива (слідчого), прокурора про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками, експертами та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 , поза межами процесуальних дій.

Згідно з приписами ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тобто, при вирішенні питання про продовження строку обов`язків, покладених на підозрюваного, слідчий суддя, керуючись загальними приписам, які регулюють застосування запобіжного заходу, з урахуванням додаткових відомостей, має дослідити наявність таких обставин:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу чи покладених обов`язків;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Тобто, безумовною передумовою дослідження обставин щодо причетності особи до вчинення злочину, є наявність самої події злочину, як такої.

На обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, прокурор до клопотання додав копії матеріалів, які досліджені у судовому засіданні, а саме:

- переліки митних формальностей за ВМД відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської міської митниці ДФС;

- доповідної записки на ім`я в.о. начальника Київської міської митниці ДФС ОСОБА_10 від 10.02.2017 № 540/26-70-19;

- анкета клієнта банку JSC REGIONALA INVESTICIJU BANKA Латвійської Республіки компанії BFT WORLDWIDE LIMITED, відповідно до ОСОБА_6 є бенефіціарним власником вказаної компанії, а також компаній DOCKFORD PROJECTS LIMITED, KRW COMPANY LIMITED, STONEHILL MARITIME S.A., THUNDERFIELD LTD CORP, ESCADO EXPRESS LTD, AL-SHIPPING CORP, INTERLUX PROJECT LIMITED;

- матеріали отримані у порядку міжнародної правової допомогу від компетентних органів Латвійської Республіки, згідно яких ОСОБА_6 отримував кошти на власні рахунки в банку JSC REGIONALA INVESTICIJU BANKA від компанії ECONTRADE LLP, яка фінансувала також компанію BFT WORLDWIDE LIMITED;

- матеріали отримані у порядку міжнародної правової допомогу від компетентних органів ОАЕ, згідно яких ОСОБА_6 є бенефіціарним власником компанії INFORT TRADE LTD;

- протоколів про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме: електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », месенджеру «Telegram» по номеру телефону НОМЕР_1 , якими користувався ОСОБА_6 , згідно яких виявлено інформацію, зокрема, про те, що ОСОБА_15 (на той час ОСОБА_16 ) надавала ОСОБА_6 інформацію про перевірку очолюваного нею Департаменту ДФС, яка стосувалася схеми митного оформлення товарів за тимчасовими митними деклараціями по заниженій вартості; електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 », якою користувався ОСОБА_4 , відомості з якої містять інформацію про здійснення останнім контролю щодо вчинення іншими учасниками кримінальних правопорушень;

- протокол огляду від 10.12.2019 флеш-накопичувача, вилученого в ході проведення обшуку 26.11.2019 в житлі ОСОБА_13 , який містить зображення інвойсів компанії INFORT TRADE LTD, договору поставки товару від 15.02.2017 № 1502-17 між компанією INFORT TRADE LTD та ТОВ «РКС Агросейл», а також файли сертифікатів директора ТОВ «Кнд Трейд Ком» ОСОБА_17 та директора ТОВ «Агроперспектива ЮМТ» ОСОБА_18 ;

- протокол огляду від 24.12.2019 мобільного телефону, вилученого в ході проведення обшуку 26.11.2019 в житлі ОСОБА_11 , який містить, зокрема, зображення ухвали про надання дозволу на обшук житла ОСОБА_19 у вказаному кримінальному провадженні, службовий документ УВБ ГУ ДФС у м. Києві щодо випуску товарів «тканина» ТОВ «Кнд Трейд Ком», ТОВ «РКС Агросейл» у вільний обіг за тимчасовими деклараціями з порушенням вимог ст. 260 Митного кодексу України;

- протокол огляду від 03.09.2018 мобільного телефону «IPhone A1429» та мобільного телефону «Meizu Pro 6M570H», вилучених під час обшуку 17-18.08.2017 у ОСОБА_20 , які містять інформацію щодо співпраці зі службовими особами ДФС України під час митного оформлення товарів та митного оформлення товарів, у тому числі по суб`єктам господарювання: ТОВ «КНД Трейд Ком», ТОВ «Фінсервіс Пром», ТОВ «Торгест», ТОВ «Ригест», ТОВ «Альмак», «Рейдж ОПТ», «Шуз Імпорт ЛТД» та інших; щодо спілкування з приводу митного оформлення товарів (тканин та інших) в м. Києві; щодо займаних посад службовими особами ДФС України. Також виявлено зображення, а саме: відбитки печаток ТОВ «Трейд Оптімо», ТОВ «Юнікон Трейд», SHAOXING HIFASHION IMP AND EXP. LTD, зображення з назвами фірм ТОВ «РКС АГРОСЕЙЛ», ТОВ «Трейд ЛайнС», ТОВ «ДЕВОПС» та інші із зазначенням «рабочие сейчас»; зображення відбитку печатки KRW COMPANY LIMITED та BFT WORLWIDE LIMITED, яка виступала контрагентом ТОВ «КНД Трейд Ком», ТОВ «РКС Агросейл», ТОВ «Фінсервіс Пром» за вказаними вище договорами купівлі-продажу, та належала ОСОБА_6 ;

- протокол огляду від 11.10.2018 ноутбуку, вилученого під час обшуку 17-18.08.2017 офісних приміщень на 8 та 9 поверхах нежитлової будівлі за адресою м. Одеса, вул. Сонячна, 5, який містить зображення печаток 73 компаній з іноземною реєстрацією, а також файли, що містять контракти, бланки та витяги по підприємствам ТОВ «КНД Трейд Ком», ТОВ «Торгест», ТОВ «Аль Мак», ТОВ «РКС Агросейл», ТОВ «Трейд Лайнс», ТОВ «Рейндж Опт» та інших; контракти укладені з іноземними компаніями;

- протокол огляду від 19.11.2019 карти пам`яті Strontium NITRO формату microSD з копіями файлів, які виявлено під час огляду ноутбука Lenovo ThinkPad 6885-2E0, вилученого під час обшуку 17.08.2017 за адресою АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що вказаний ноутбук містить, зокрема, зображення паспорта ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та файли з номерами контейнерів та сумами коштів, які сплачені працівникам митниці під час митного огляду товарів в цих контейнерах. Під час огляду єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України за вказаними номерами контейнерів виявлено факти нездійснення контролю митної вартості наявних в них товарів, і замість цього відібрання зразків товарів, що не впливало на суму належних до сплати митних платежів; серед співробітників Київської міської митниці ДФС, причетних до зазначених дій, встановлено ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ;

- протокол огляду від 22.11.2019 карти пам`яті MSDHC № 3100, а саме, інформації з електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_5 », якою користується ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_7 надсилав ОСОБА_4 звіти про використання коштів, виділених на здійснення злочинної діяльності, в тому числі про надання коштів під час здійснення митного огляду та відібрання зразків товарів;

- протокол огляду від 11.02.2020 мобільного телефона, вилученого в ході обшуку 26.11.2019 за місцем проживання ОСОБА_15 , який містить надіслані за допомогою електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_6 » листи на адресу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якою користувався ОСОБА_6 , з інформацією та доданими копіями документів про перевірку очолюваного нею Департаменту ДФС, яка стосувалася схеми митного оформлення товарів за тимчасовими митними деклараціями по заниженій вартості;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які брали участь в перевірках Київської міської митниці ДФС, Департаменту адміністрування митних платежів, Департаменту організації митного конторою та повідомили про обставини проведення перевірок, виявлені перевірками численні порушення чинного законодавства з боку керівників Київської міської митниці ДФС, Департаменту адміністрування митних платежів, Департаменту організації митного контролю;

- протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 22.06.2020, головного державного інспектора відділу митної вартості та адміністрування митних платежів Київської міської митниці ДФС, яка дала показання щодо обставин здійснення митних формальностей за декларацією типу ІМ40ТН від 15.06.2017 та прийняття рішення щодо коригування митної вартості товарів;

- висновки судових економічних експертиз від 12.08.2020 № СЕ-19-20/24029-ЕК, від 14.08.2020 №№ СЕ-19-20/24033-ЕК, СЕ-19-20/24030-ЕК, від 18.08.2020 № СЕ-19-20/24837-ЕК відповідно до яких збитки Державному бюджету України у вигляді недонадходження митних платежів, спричинені порушеннями, пов`язаними з митним оформленням товарів по митним деклараціям ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» документально підтверджуються в сумі 11 984 528,28 грн, ТОВ «Фінсервіс Пром» - у сумі 19 593 297,08 грн, ТОВ «КНД Трейд Ком» - у сумі 10 733 607,93 грн, ТОВ «Трейд Оптімо» - в сумі 232 527,28 грн;

- висновки експертів від 26.10.2020 № 1041/47801 та № 1041/47901, згідно яких документально підтверджуються збитки (в економічному розумінні) державного бюджету у розмірі 9 029 623, 48 грн та у розмірі 12 251 086, 92 грн у вигляді ненадходження митних платежів внаслідок заниження ТОВ «РКС «Агросейл» та ТОВ «Торгест» відповідно митної вартості товару;

- висновок експерта від 19.09.2019 № 9/13-2/8-СЕ/19, відповідно до якого розрахунок від 23.04.2018 в частині недонадходження обов`язкових платежів, що спричиненні порушеннями, які пов`язані з оформленням митних декларацій ТОВ «Фінсервіс Пром», ТОВ «Трейд Оптімо», ТОВ «КНД Трейд Ком», ТОВ «ТК Укрпромторг», ТОВ «РКС Агросейл», ТОВ «Торгест», документально підтверджується частково у сумі 26 758 882,92 грн. (мито) та 107 475 963, 92 грн. (ПДВ);

- висновки судових комп`ютерно-технічних експертиз та інші матеріали.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_4 , дослідження цих документів у сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо того, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні та що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_4 , тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявність достатніх підстав вважати, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя зазначає таке.

Обґрунтовуючи клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 прокурор послався на існування ризику того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
При встановленні цього ризику кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Слідчий суддя вважає доведеним, що на теперішній час, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду не втратив свою актуальність.
Так, існування цього ризику пов`язане із тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_4 підозрюється. Так злочин, передбачений ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 255 КК України до категорії особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. Водночас,звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Слідчий суддя, окрім тяжкості кримінального правопорушення,враховує також матеріальне становище підозрюваного та його сім`ї, зокрема, наявність транспортних засобів та нерухомого майна, а також його досвід перетину державного кордону України, що підвищує ймовірність його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон, хоча і не є беззаперечним доказом на підтвердження існування ризику переховування, однак свідчить про можливість перетину кордону підозрюваним, а у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження підтверджує наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Оцінюючи обставини, пов`язані з ризиком переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя також враховує, що запобіжний захід у вигляді застави, на даному етапі кримінального провадження, не є достатнім самостійним стимулюючим фактором для належної поведінки обвинуваченого, оскільки така застава хоча і становить велику суму, однак внесена не самим обвинуваченим, а заставодавцем.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що 16.11.2020 підозрюваному повідомлено про завершення досудового розслідування надано доступ до матеріалів досудового розслідування згідно з вимогами ст. 290 КПК України, тому наближення досудового розслідування до завершальної стадії не зменшує ризик переховування, а навпаки збільшує вірогідність його можливого настання внаслідок усвідомлення неминучості відповідальності за вчинений злочин.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що на теперішній час, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду не втратив свою актуальність.

Посилання сторони захисту на те, що більшість закордонних поїздок були з метою подорожування, після яких ОСОБА_4 завжди повертається, не спростовують можливість існування такого ризику у майбутньому.

Крім того, згідно наданих стороною захисту листів, встановлено, що ОСОБА_4 двічі звертався до органу досудового розслідування про надання дозволу на відлучення із України, та йому кожного разу надавався такий дозвіл.
Доказів того, що виконання обов`язку не відлучатися з території України без дозволу детектива, прокурора або суду є обтяжливим для підозрюваного, стороною захисту не надано.

Як на відсутність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду сторона захисту посилалася також на те, що підозрюваний здав на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а також звернувся до Київського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області з метою виділення йому електронного засобу контролю.

Однак вказані обставини, на переконання слідчого судді, не свідчить про зменшення чи відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки такі дії вчиненні підозрюваним не добровільно, а на виконання покладених на нього у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу обов`язків.

Водночас, слідчий суддя враховує, що на підозрюваного наразі обов`язки здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити засіб електронного контролю не покладено.

Щодо посилання сторони захисту на те, що під час розгляду попередніх клопотань прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, слідчі судді дійшли висновку про те, що ризик переховування є мінімальним з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного, слід зазначити, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри та існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлений прокурором ризик продовжує існувати та не зменшився до маловірогідності чи до його виключення на цьому етапі досудового розслідування, що є підставою для продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що продовження обов`язків, зазначених прокурором у клопотанні, з урахуванням обставин кримінального провадження, має найменший вплив на реалізацію прав і свобод підозрюваного, отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження, з урахуванням його стадії.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також продовження існування ризику переховування, виключають об`єктивну можливість застосування до підозрюваного на даній стадії досудового розслідування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно матеріалів, доданих до клопотання встановлено, що 05.10.2021 слідчий суддя постановив ухвалу у справі № 991/6514/21, якою встановив стороні захисту строк до 05.08.2022 для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 26.09.2017, після спливу якого сторона захисту буде вважатися такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів кримінального провадження.

Строк попередньої ухвали слідчого судді від 24.12.2021 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, закінчується 24.02.2022.

Водночас слідчий суддя бере до уваги, що лише після ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування можливо перейти до іншої стадії кримінального провадження.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження не заперечували, що на даний час сторона захисту своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не реалізувала.

Таким чином, при визначенні строку, на який доцільно продовжити строк дії обов`язків, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України, вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 на два місяці, тобто до 21.04.2022.

Жодна із сторін кримінального провадження не ставила питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, відповідає тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та виправдовує подальше продовження строку їх дії, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 194, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 квітня 2022 року, а саме:

- не відлучатися з території України без дозволу детектива, прокурора або суду;

- повідомляти детектива (слідчого), прокурора про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками, експертами та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 , поза межами процесуальних дій.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та/або старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000636 від 26.09.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1