Справа № 446/2280/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 09 вересня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий , громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий, востаннє 20.12.2018 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки, 07.05.2021 звільнений з установи виконання покарань по відбуттю терміну покарання,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, востаннє 20.12.2018 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки, однак на шлях виправлення не встав та вчинив нове кримінальне правопорушення.
09.09.2021 в період часу з 16.35 год. до 17.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину Рукавичка ТзОВ ТВК «Львівхолод» по вул. Небосної Сотні, 42 у м.Кам"янка -Бузька, маючи умисел на таємне викраденні чужого майна та діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його супільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впеневшись що за його поведінкою ніхто не спостерігає, підійшовши до полиць із поварами, де шляхом вільного доступу, таємно, викрав молочний шоколад з лісовими горіхами торговельної марки «E Wedell», вагою 220 грам з кодом товару № 029 в кількості три штуки загальною вартістю 250 грн. 08 коп., сховавши вказаний товар під верхній одяг. Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи майно при собі, направився до виходу із приміщення торгового залу вказаного магазину, пройшовши із вказаним товаром повз касову зону, не сплативши за нього, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та зупинений співробітником охорони магазину з викраденим майном за межами касової зони.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15 ч .2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинененого повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15.ч.2 ст 185 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно викрав три шоколадки у магазині «Рукавичка" у м. Кам"янка- Бузька та був затриманий при виході із супермаркету. Вказав, що щиро розкаюється за вчинене та просить його суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, однак надала суду заяви про те, що просить суд справу розглядати без її участі. Заслухавши думки учасників процесу, які не заперечили проти розгляду справи без участі представника потерпілого, враховуючи заяву представника потерпілого, суд дійшов висновку про можливість розгляду даного кримінального провадження без участі представника потерпілого.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах, викладених у обвинувальних актах, та приймаючи до уваги, що прокурор і також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинуваченого та щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він раніше судимий, у провадженні Личаківського та Франківського районного суду м. Львова щодо обвинуваченого перебувають кримінальні провадження за корисливі злочини, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо.
З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України повинно бути у виді арешту, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільного позову не було пред`явлено.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази:- опртийний диск, залишити зберігатись при матеріалах справи;- три молочних шоколадки марки «E Wedell» вважати повернутими за належністю представнику потерпілого згідно розписки.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 01.02.2022.
Суддя ОСОБА_1