СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1692/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судового засідання в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2021 за № 0002904, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, працюючого складальником меблів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 20.11.2021, приблизно о 21 годині, знаходячись в торгівельному центрі «Епіцентр № 6», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-В, намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить TOB «ЕПІЦЕНТР К» на загальну суму 661 грн. 70 коп. (без ПДВ), однак не довів кримінальний проступок до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, ОСОБА_3 20.11.2021, приблизно о 20 годині 30 хвилин, прибув до ТЦ «Епіцентр К» № 6 м. Київ, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-В. Знаходячись в приміщенні торгівельного залу, та не маючи при собі достатньої суми грошових коштів, ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить TOB «Епіцентр К», з метою обернення його на власну користь і особистого збагачення.

З метою виконання свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу ТЦ «Епіцентр К» № 6 м. Київ, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-В, користуючись тим, що його дії не викликали підозр в оточуючих, взяв з торгових полиць чуже майно, яке належить TOB «Епіцентр К», а саме: мультиінструмент, в кількості 1 шт., арт. 20639246, загальною вартістю 434 грн. 20 коп.(без ПДВ), набір біт, в кількості 1 шт., арт. 20537553, вартістю 227 грн. 50 коп.(без ПДВ), а всього майна на загальну суму 661 грн. 70 коп. (без ПДВ).

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_3 , слідуючи по торгівельному залу ТЦ «Епіцентр К» № 6 м. Київ, розташованого за адресою: м.Київ, вул. Берковецька, 6-В, пересвідчившись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, вийняв вищевказані товари з упаковки та поклав до своєї сумки, яка висіла через плече, після чого приблизно в 21 годині 00 хвилин, направився до виходу з торгівельному залу, та не розплатившись за товари, які знаходились у нього в кишені куртки, безперешкодно проніс їх за лінію кас, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця. Однак довести кримінальний проступок до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони ТЦ «Епіцентр К» № 6 м.Київ, з наявним при ньому чужим майном, яке належить TOB «Епіцентр К», та яке він намагався таємно викрасти.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву представника потерпілого ОСОБА_5 , у якій він зазначає, що, у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України; обізнаний про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, відтак, кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 КК України, а саме у виді штрафу .

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України /а.с. 54,55/.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази:
- CD-R диск «ALERUS», об`ємом пам`яті 700 MB, з відеозаписами з камер відеоспостереження, встановлених у приміщенні торгівельного центру «Епіцентр» №6, розташованого за адресо : м. Київ, вул. Берковецька, 6-В, /а.с. 55/;
- мультиінструмент, в кількості 1 шт., артикул 20639246, набір біт, в кількості 1 шт, артикул 20537553, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні /а.с. 54/ та передано на відповідальне зберігання адміністрації центру «Епіцентр» №6 ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» - залишити у власності ТОВ «ЕПІЦЕНТР К».
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1