1Справа № 335/9170/21 1-кс/335/4736/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001060 від 29.08.2021, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кокайди Джаркурганського району Сухардар`їнської області Узбецької РСР, громадянина України, який здобув вищу освіту, має на утримані неповнолітню доньку 2013 року народження, одруженому, працюючого охоронцем у ТОВ «Зарсен Опт», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

ВСТАНОВИВ:
30.08.2021 слідчий СВ відділу поліції № ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням, погодженим прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 серпня 2021 року, приблизно о 05 годині 00 хвилини, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи групою осіб, вчинили хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за наступних обставин.

29 серпня 2021 року, приблизно о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливої зухвалістю, із застосування вогнепальної зброї, прибули на автомобілі марки «CHRYSLER» в кузові чорного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 до нічного кафе «Понеслось», яке розташоване по вулиці Набережна магістраль у місті Запоріжжі (бульвар Шевченка, будинок № 77-г), при цьому заздалегідь підготувавшись до вчинення хуліганських дій, ОСОБА_6 мав при собі вогнепальну зброю «пістолет ФОРТ-12р НОМЕР_2 », а ОСОБА_6 «пістолет ФОРТ-12р НОМЕР_3 ».

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганства групою осіб та із застосуванням вогнепальної зброї, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що перебувають у громадському місці, приблизно о 05 годині 00 хвилин, знаходячись біля кафе «Понеслось», яке розташоване по вулиці Набережна магістраль у місті Запоріжжі (бульвар Шевченка, будинок № 77-г), де в цей же час знаходились потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та інші відвідувачі вказаного кафе, діючи умисно та узгоджено, групою осіб, з особливою зухвалістю, тримаючи у руках приведену у бойову готовність вогнепальну зброю, а саме «пістолет ФОРТ-12р НОМЕР_2 » та «пістолет ФОРТ-12р НОМЕР_3 », здійснили невстановлену кількість пострілів у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чим спричинили ОСОБА_10 вогнепальне поранення виличної ділянки зліва; ОСОБА_11 вогнепальне поранення надплечічної ділянки зліва, забійну рану виличної ділянки голови; ОСОБА_12 вогнепальне поранення грудної клітини, лівого плеча. Після вчинення хуліганства, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 зникли з місця скоєння правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї.

29.08.2021 за даним фактом слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї. Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом обшуку автомобіля, протоколами допиту потерпілих та свідків, протоколами впізнання за фотознімками, зібраними речовими доказами.

Органом досудового розслідування встановлено наявність в діях ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КК України.

Так, ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. У зв`язку з цим, орган досудового слідства обґрунтовано вважає, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі, строком від трьох до семи років, залишаючись на волі спробує ухилитись від відповідальності та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, підозрюваний може бути обізнаний про місце проживання потерпілих, які своїми показаннями підтверджують причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що залишаючись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний може незаконно впливати шляхом застосування насильства, залякувань або вмовлянь на потерпілого по кримінальному провадженню, що є ризиком передбаченим п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Орган досудового слідства обґрунтовано вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є ризиком передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, органом досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно ніде не працевлаштований, скоїв кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння з особливою зухвалістю, групою осіб, що свідчить про те, що залишаючись на волі, ОСОБА_6 може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, які б заслуговували довіру, та поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України свідчить те, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді, відповідних клопотань від заставодавців не надходило. Крім того, вказаний запобіжний захід обрати неможливо відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 принципово ігноруючи виконання встановлених норм поведінки в суспільстві, вчинив тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї. Орган досудового слідства вважає, що у разі обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, останній його порушить, залишивши місце свого мешкання, відповідно вказаний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_13 підтримали клопотання та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, які викладені у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав його необґрунтованим, незаконним, поданим з порушенням норм процесуального закону. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що клопотання в порушення приписів КПК України не містить повних анкетних даних підозрюваного. Виклавши фактичні обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, останній не послався на відповідні матеріали провадження, які підтверджують зазначені ризики. Обґрунтовуючи в клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність застосування підозрюваному тримання під вартою, слідчий не довів неможливість застосування більш м`яких видів запобіжних заходів. Підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, проживає разом з дружиною та малолітньою дитиною, має непрацездатних батьків похилого віку, утримує вище перелічених осіб. Відомості про те, що підозрюваний має намір переховуватись від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином відсутні.

Крім того, на переконання захисника, дії підозрюваного неправильно кваліфіковані слідством за ч. 4 ст. 296 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, захисник просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі, а саме у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки або домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав свого захисника та просив не застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суду повідомив свою версію подій, згідно якої він був вилущений застосувати зброю для захисту від нападу групи осіб.

За клопотанням сторони захисту слідчим суддею було з`ясовано думку особи, яка виявила бажання взяти ОСОБА_6 на поруки ОСОБА_14 .

Так, ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що знає підозрюваного приблизно 10 років, оскільки підтримує дружні стосунки з його батьком. Вважає, що хоча підозрюваний в силу своєї національно-етнічної належності і має запальний характер, проте він ніколи не нападає першим. ОСОБА_14 просив передати підозрюваного йому під особисту поруку. Запевнив суд, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, він забезпечать виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а також повідомив про те, що він знає про наслідки невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовано, слідчий суддя встановив наступне.

СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001060 від 29.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

29.08.2021 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. У цей же день ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме протоколами допиту свідків та потерпілих, протоколами огляду місця події.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 належить до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Суддею враховано, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення хуліганства із застосуванням вогнепальної зброї у громадському місці, у нічний час доби, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. Крім того, суддею враховано поведінку підозрюваного безпосередньо після того, як відбулась подія правопорушення, який втік з місця події з грубим порушенням Правил дорожнього руху, намагався втікти від переслідування патрульними поліцейськими, замість того щоб повідомити правоохоронним органам про вчинення протиправного посягання відносно себе. Крім того, з наданого на дослідження акту щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, вбачається що зі спливом 9 годин після події правопорушення лікарем наркологом встановлено факт вживання підозрюваним алкогольних напоїв.

Перевіривши доводи сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, такі як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у рішенні в справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.

При цьому слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки слідчим не зазначено в клопотанні яким саме іншим чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні злочину, який йому інкримінуються, характер вчиненого злочину та особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою. Наданий у судовому засіданні стороною захисту консультативний висновок органів черевної порожнини ОСОБА_6 , результати загального аналізу крові підозрюваного не свідчать про те, що на час розгляду клопотання підозрюваний має захворювання, яке унеможливлює його перебування під вартою.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, про який зазначав захисник - у вигляді особистої поруки, а також була заслухана позиція особи, яка виявила бажання взяти підозрюваного під особисту поруку, проте, на переконання слідчого судді, такий запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, на переконання слідчого судді, поручитель не зможе контролювати поведінку підозрюваного ОСОБА_6 протягом всього часу, зокрема місце його перебування, осіб з якими він спілкується, що не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а в разі невиконання таких обов`язків з будь-яких навіть і незалежних від поручителя причин негативні наслідки для кримінального провадження будуть мати вкрай високий рівень. Так, перебуваючи на волі, а також маючи змогу вільно пересуватись підозрюваний зможе вплинути на хід слідства, впливати на потерпілих та свідків, ухилитися від правосуддя.

У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

З врахуванням того, що злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є суспільно небезпечним діянням, пов`язаним із порушенням громадського порядку та застосуванням насильства, то на переконання слідчого судді запобіжний захід у виді особистої поруки є неспівмірним із суспільними інтересами.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється, у вчиненні злочину із застосуванням насильства, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вважає за необхідне визначати заставу відносно підозрюваного.

З урахуванням вищевикладеного та того, що зі слів підозрюваного він зареєстрований за однією адресою, а фактично проживає за іншою, при цьому жодних доказів фактичного проживання за певною адресою стороною захисту судді не надано, слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний у вигляді домашнього арешту.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на переконання слідчого судді, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усуне ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, інші більш м`які запобіжні заходи за викладених вище обставин до підозрюваного ОСОБА_6 застосувати не можливо.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний працевлаштований, на його утриманні перебувають дружина, малолітня дитина та батьки, на переконання слідчого судді не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, які наявність яких встановлена слідчим суддею.

Що стосується строку запобіжного заходу, який необхідно застосувати до підозрюваного, то з огляду на вже проведені слідчі та розшукові дії, здобуті в результаті їх проведення докази, суд вважає за необхідне встановити строк тримання підозрюваного під вартою тривалістю 30 днів.

З огляду на викладені вище обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обраховувати з дня його фактичного затримання 29.08.2021, та у відповідності до ст. 197 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу - до 28.09.2021 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів, який обраховувати з дня фактичного затримання підозрюваної особи 29 серпня 2021 року, до 28 вересня 2021 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 28.09.2021 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30.08.2021.

Повний текст ухвали складено 31.08.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1