печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000131 від 05.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000131 від 05.03.2018 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 року за № 0000131, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 15.05.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2019 року, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено сервер.

Оскільки, вилучене майно не входить до переліку речей щодо яких слідчим суддею прямо надано дозвіл на його відшукання та вилучення в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, відтак є тимчасово вилученим майном, яке за відсутності ухвали слідчого судді про накладення арешту підлягає негайному поверненню володільцю.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримала в повному обсязі з викладених у ній підстав, просила задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як визначено у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 року за № 0000131, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В межах здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні,

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2019 року у справі № 757/19843/19-к задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення: комп`ютерної техніки, планшетів та мобільних телефонів, за допомогою яких ведеться листування в месенджерах та соціальних мережах Інтернет, флеш носії, шляхом зняття копії інформації з вказаних носіїв; документів, фото, записів, особистих листів, чернеток, які можуть свідчити про вчиненні кримінальних правопорушень та в подальшому можуть бути використані стороною обвинувачення як доказ у кримінальному провадженні.

15.05.2021 року, на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді, проведено обшук, під час якого вилучено, серед іншого, сервер.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

За таких обставин, зважаючи не те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року не надано дозвіл на відшукання та вилучення серверів, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, зокрема, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як визначено у ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, тоді як суб`єкт бездіяльності не надав слідчому судді ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000131 від 05.03.2018 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000131 від 05.03.2018 року, задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000131 від 05.03.2018 року повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучений 20.04.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , сервер.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1