н/п 1-кс/953/8013/21
"18" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 16.08.2021 поштою надійшло клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), вилучене 27.07.2021 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «АЙФОН 11» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з вставленою в нього сім-картою з номером НОМЕР_2 ; блокнот чорного кольору з написом «Энергосталь» з рукописними текстами ОСОБА_4 на 155 аркушах; місцем зберігання виявлених та вилучених в ході обшуку предметів визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Крім того, 10.12.2020 близько 01:30, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою у ході досудового розслідування особою, вчинили умисне знищення шляхом підпалу автомобіля марки «Toyota Land Cruiser -200» д.н.з. НОМЕР_4 (161 rus), який належав ОСОБА_10 , 1986 р.н. та автомобіля марки «Infiniti FX-37» д.н.з. НОМЕР_5 , який належав ОСОБА_11 , 1991 р.н., спричинивши їм матеріальної шкоди.
27.07.2021 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6
27.07.2021 в період часу з 05:46 по 07:45 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «АЙФОН 11» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з вставленою в нього сім-картою з номером НОМЕР_2 ; блокнот чорного кольору з написом «Энергосталь» з рукописними текстами ОСОБА_4 на 155 аркушах.
27.07.2021 зазначені предмети оглянуто та визнано речовими доказами.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що предмети вилучені під час обшуку 27.07.2021, відповідають вимогам ст. ст. 98, 170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених вище підстав та відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України тяжкість вчинених зазначених кримінальних правопорушень може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Шляхом застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.
Прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електронну адресу суду надійшла заява від прокурора, в якій він просить провести судове засідання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електрону адресу суду надійшло клопотання (не підписане) від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_12 , в якому адвокат просить відкласти розгляд клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Як зазначено вище, вказане клопотання про арешт майна надійшло поштою до суду 16.08.2021, та розгляд вказаного клопотання було призначено на 18.08.2021, тобто в межах строку, визначеного положеннями ч. 6 ст. 173 КПК України.
Згідно матеріалів справи 17.08.2021 адвокат ОСОБА_12 ознайомився з матеріалами справи, про що написав відповідну розписку.
Оскільки відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя розглядає клопотання за їх відсутності.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2021 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - у квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 з метою відшукання та вилучення холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та інших заборонених у вільному обігу речей, а також сокир, чорнових записів, комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів та інших електронних носіїв інформації, в яких можуть зберігатися відомості щодо вчиненого кримінального правопорушення, а також готування до вчинення посягання на життя працівника правоохоронного органу, дані про осіб причетних до їх скоєння, та інших речей та документів, що можуть бути доказами у цьому кримінальному провадженні.
27.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2021 проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , в період з 05.46 год до 07.45 год, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 27.07.2021, вилучено вказане в клопотанні майно.
30.07.2021 до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , вилучені 27.07.2021 під час обшуку квартири АДРЕСА_3 , відповідно до переліку, яке зазначено в прохальній частині клопотання.
Згідно копії розписки, вказана ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2021 отримана прокурором ОСОБА_15 09.08.2021.
Після проведення обшуку клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто до 29.07.2021, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, з урахуванням положень ст. 116 КПК України, стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно копії розписки, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2021 про повернення клопотання про арешт майна отримана прокурором ОСОБА_15 09.08.2021.
12.08.2021 стороною обвинувачення поштою направлено вказане клопотання про арешт майна, та надійшло воно до Київського районного суду м. Харкова після усунення недоліків 16.08.2021.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки сторона обвинувачення довела наявність достатніх підстав вважати, що вказане в клопотанні майно є речовим доказом та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна у вказаній частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешти майна в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 27.07.2021 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «АЙФОН 11» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з вставленою в нього сім-картою з номером НОМЕР_2 ; блокнот чорного кольору з написом «Энергосталь» з рукописними текстами ОСОБА_4 на 155 аркушах до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання іншого арештованого майна - камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1