У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

«26» листопада 2021 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2

на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2021 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар, Запоріжської області, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львів, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг, українця, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Братське, Братського району, Миколаївської області, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 ,

-обвинувачених за ч. 2 ст. 146 КК України,

встановив:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 в період з 19.10.2017 по 22.10.2017 у строк призначеного покарання.
ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в період з 19.10.2017 по 22.10.2017 у строк призначеного покарання.
ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в період з 19.10.2017 по 22.10.2017 у строк призначеного покарання.
ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 в період з 19.10.2017 по 22.10.2017 у строк призначеного покарання.
Задоволено частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.
Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. Вирішено питання про речові докази.
Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Як вбачається з поданої апеляційної скарги, в резолютивній частині потерпіла висловлює наступну вимогу: змінити вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2021 щодо всіх обвинувачених та призначити їм міру покарання без застосування ст. 75 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок або ухвалу без змін; змінити вирок або ухвалу; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Потерпіла в апеляційній скарзі висловлює позицію щодо погіршення становища обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки просить призначити їм реальне покарання без застосування ст. 75 КК України, однак ставить питання про зміну вироку, а не його скасування.
Отже, вимоги апеляційної скарги апелянта не кореспондуються з вимогами ст. 407 КПК України щодо повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Також в мотивувальній частині апеляційної скарги, відсутнє обґрунтування позиції потерпілої про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність (тобто про застосування закону, який не підлягає застосуванню (ст. 75 КК України).

Окрім того, потерпіла, висловлюючи вимогу про зміну вироку в частині скасування ст. 75 КК України, у резолютивній частині не зазначає, яке рішення вона просить прийняти щодо призначення покарання окремо кожному обвинуваченому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Вищевказані недоліки позбавляють можливості конкретно визначити межі апеляційної скарги, що унеможливлює її розгляд по суті та прийняття рішення судом апеляційної інстанції відповідно до визначених законом повноважень, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, подана апеляційна скарга підлягає надісланню обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх захисникам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також прокурору ОСОБА_12 . Тобто, до апеляційної скарги повинно бути надано 10 копій, для їх надіслання зазначеним особам. Однак, потерпілою подано лише п`ять копій апеляційної скарги.
Таким чином, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 2, 6 ст. 396 КПК України.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу слід залишити без руху, і встановити строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2021 року щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , залишити без руху.

Встановити 10-денний строк з дня отримання потерпілою ОСОБА_2 копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

У разі не усунення недоліків апеляційної скарги в установлений строк, апеляційна скарга буде повернена.

Копію ухвали невідкладно надіслати потерпілій ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_1