Провадження № 1-в/638/709/21
УХВАЛА
Іменем України
23 листопада 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
21.09.2021 року за Вх.№48711 надійшло клопотання ОСОБА_4 ,1985 року народження, про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .
Засуджений підтримав заявлене клопотання.
В обґрунтування клопотання зазначив, що за час перебування в місцях позбавлення волі характеризувався добре, має заохочення. Вказав, що підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. Також вказав, що у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив та глибоко кається.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, а також особову справу засудженого ОСОБА_4 , встановив наступне.
Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.11.2018 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України та засуджено до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
15.04.2020 р. ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської обл., було скасовано іспитовий строк та направлено ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської обл. від 28.11.2018 р. в місця позбавлення волі на строк 2 роки.
Початок строку відбування покарання 15.04.2020 року, кінець строку 15.04.2022 року.
Згідно з характеристикою засудженого, наданою начальником Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_5 засуджений ОСОБА_4 , 1985 року народження під час тримання у державній установі «Старобільський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався.
З 27.08.2020 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25). За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дисциплінарні стягнення не має, характеризується посередньо, з метою здійснення виховного впливу був заохочений адміністрацією установи.
Постановою ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 19.07.2021 року до засудженого ОСОБА_4 застосовано заохочення у вигляді подяки.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За правилами п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення і заміна покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Суд зазначає, що умовою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не тільки сумлінна поведінка протягом всього строку відбування покарання, а й сумлінне відношення до праці, а також і фактичне відбуття засудженим 2/3 строку покарання.
З аналізу чинного законодавства і положень внутрішніх інструкцій та рекомендацій, розроблених на основі Кримінально-виконавчого кодексу України, під критеріями, зазначеними у ч. 2 ст. 81 КК України, слід розуміти наступне: - під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо. Засуджений довів готовність до самокерованої поведінки, аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що особа готова до сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, готовий дотримуватися норм чинного законодавства тобто є ресоціалізованою. Оцінку ступеня виправлення здійснюють представники адміністрації колонії на підставі матеріалів особової справи. У матеріалах особової справи містяться різного роду документи, які підтверджують підстави перебування засудженого у місцях відбування покарань, характеристики на засудженого, копії усіх заяв та клопотань засудженого, витяги з наказів та постанови про застосування до засудженого засобів заохочення та постанов про застосування стягнень, а також інша інформація на засудженого; - під сумлінним ставленням до праці розуміють, що засуджений працевлаштований робітником на певній дільниці, цеху колонії, самостійно, без додаткової мотивації виходить на роботу, виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки, тощо.
Вся вищевказана інформація відображається у характеризуючих засудженого матеріалах.
Враховуючи, що суд при розгляді подання та дослідженні особової справи засудженого ОСОБА_4 не встановив сукупності обставин, що є законодавчо закріпленою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , а саме: поєднання сумлінної поведінки та ставлення до роботи, враховуючи те, що ОСОБА_4 відбуває покарання з 15.04.2020 року за час відбування покарання адміністрацією колонії заохочувався 1 раз 19.07.2021 року, тобто на передодні подачі заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а також відповідно до характеристики від 27.08.2021 року ОСОБА_4 за весь період відбування покарання характеризувався посередньо, прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог подання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд,
постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 01.12.2021 року.
Суддя