Справа № 727/8042/21
Провадження № 1-кп/727/96/22
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та його законного представника, матері ОСОБА_6

захисника в інтересах обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження №0002022 від 31.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, студента 2-го курсу професійно технічного училища №8; раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 29.07.2021 року близько 23 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_4 1994 року народження, в ході спілкування з останньою, шляхом ривка відкрито викрав з руки потерпілої мобільний телефон, марки «Samsung Galаху А12», червоного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 5999 гривень, що був в чохлі прозорого кольору, вартістю 100 гривень. та незважаючи на вимогу повернути телефон, обвинувачений проігнорував і з мобільним телефоном побіг в сторону вул. Головної, 10 в м. Чернівці, надалі розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме, збув його до ломбарду «Кредитно - заставний дім», що знаходиться по вул. Головна, 10 в м. Чернівці, чим своїми протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 6099 грн.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю та у наданих суду показах не заперечував обставин обвинувачення; пояснив, що дійсно 29.07.2021 року біля 23 години, він перебуваючи на АДРЕСА_2 , спілкувався з ОСОБА_9 , в руці у якої був мобільний телефон марки «Samsung Galаху А12», червоного кольору, який вирвав у неї з руки і не зважаючи на прохання потерпілої повернути телефон, він втік у такий спосіб із нею жартуючи; після чого, мобільний телефон Катерини здав до ломбарду, а витрачені кошти витратив на власні потреби. В скоєному щиро розкаявся, просив звільнити його від покарання і застосувати вимоги ст. 105 КК України та передати його під нагляд батьків; запевнив суд, що подібного більше не повториться.

Потерпіла ОСОБА_4 під присягою в судовому засіданні надала показання про те, що 29.07.2021 року о 23 годині в районі вулиці Переяслівська, 15 м. Чернівці, вона зустріла свого знайомого ОСОБА_10 та під час розмови, ОСОБА_11 несподівано для неї вирвав у неї з руки належний їй мобільний телефонсмарки «Samsung Galаху А12», червоного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 5999 гривень та став тікати. Вона побігла за ним і кричала йому зупинитися і повернути телефон, однак ОСОБА_11 ні яким чином не реагував. В подальшому вона дізналася, що ОСОБА_5 здав її мобільний телефон до ломбарду; вона ж звернулася до поліції. У наданих показаннях зазначила, що мобільний телефон їй було повернуто, претензій ні матеріального ні морального характеру вона до обвинуваченого не має. Просила також, надав суду письмову заяву звільнити ОСОБА_8 від покарання і застосувати до нього застереження і обмеження дозвілля.

З врахуванням наведеного, а також повного визнання своєї вини обвинуваченим, неповнолітнім ОСОБА_8 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами наданими стороною обвинувачення в рамках наведеного вище кримінального провадження, зокрема:

Протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 29.07. 2021 року (а.с. к.пр. 13);

Постанови про визнання та приєднання речових доказів від 31.07. 2021 року (а.с.к.пр. 30);

Протоколу добровільної видачі і огляду (а.с.

Таким чином, аналізуючи обставини та причини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого неповнолітнім ОСОБА_8 відкритого викрадення чужого майна (грабежу) доведено в судовому засіданні.

У суду немає підстав не довіряти показанням обвинуваченого неповнолітнім ОСОБА_8 наданим в судовому засіданні, які узгоджуються і з дослідженими доказами, суд показання останнього визнає правдивими.

Суд вірно кваліфікує дії обвинуваченого неповнолітнім ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 186 КК України. Суд враховує, що скоєне обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_8 у відповідності з вимогами ст.65, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього Отже, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 є щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди потерпілій, визнання вини, вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці. Крім наведеного, із врахуванням вимог чинного кримінального процесуального закону, яким передбачено, що судом під час призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання враховуються в силу вимог п.3 ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, з врахуванням конкретних обставини справи, а також суд враховує і інші обставини, які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину, в тому числі примирення з потерпілою. Отже виходячи з означеного, суд як пом`якшуючи покарання обставини враховує те, що потерпіла ОСОБА_4 претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 , його законного представника не має у зв`язку з відшкодуванням шкоди, вік останнього, щире каяття в скоєному, запевнення суду про недопустимість в подальшому вчинення злочинів.

В судовому засіданні стороною захисту, захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 заявлено клопотання про застосування заходів виховного характеру, звільнення останнього від покарання із передачею її під нагляд матері, в рамках вимог ст. 105 КК України.

Клопотання захисника було підтримано обвинуваченою неповнолітнім ОСОБА_8 , його законним представником. Прокурор ОСОБА_3 , відповідно потерпіла ОСОБА_4 , вважали що до неповнолітнього ОСОБА_8 слід застосувати заходи виховного характеру у вигляді застереження і обмеження дозвілля.

Отже з врахуванням доводів заявленого клопотання, а також вимог закону, зокрема того, що перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов примусові заходи виховного характеру…. Положення ч.1 ст.497 КПК кореспондуються з ч.1 ст.97 КК України… і суд при прийнятті рішення керується тільки ст.105 КК України.

Відповідно до п. 16 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ у кримінальних справах "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17, перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов, незважаючи на відсутність відповідного клопотання прокурора, діючи в порядку, передбаченому ч.1 ст.97 КК та ч.3 ст. 497 КПК, примусові заходи виховного характеру, звільнивши неповнолітнього від кримінальної відповідальності.

У відповідності до правового висновку ККС ВС у справі № 161/200070/19 від 11.02.2021 року ст. 105 КК України не містить заборони до застосування інституту звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру в разі вчинення неповнолітнім аналогічних кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, які утворюють повторність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Згідно до вимог ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Згідно із ч.1 ст.105 КК України, суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку, суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання. Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду, тобто… приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні) та керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання, без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру. Таким чином судом в засіданні встановлено, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, в скоєному ОСОБА_8 щиро розкаявся, поведінка неповнолітнього обвинуваченого після скоєння злочину є бездоганною, що в засіданні було підтверджено законним представником, та ризики вчинення нового кримінального правопорушення на підставі досудової доповіді є низькими, а отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що є усі підстави до задоволення клопотання сторони захисту.

Причинами, що сприяли вчиненню неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, суд враховує вік неповнолітньої; за умовами його проживання, який має постійне місце проживання, має достатній рівень матеріально побутових умов виховується в повноцінній сім`ї, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався., на обліках в наркологічному диспансері і психіатричній лікарні не перебуває; має задовільний стан здоров`я; за проведеного дослідження і згідно висновків судової-психіатричної експертизи, за постановою слідчого ОСОБА_8 , ознак психічного захворювання на період вчинення злочину не виявляла, могла віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними, ознак хронічного психічного захворювання і ознак будь якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла; має достатній рівень самоконтролю і рівень розвитку функцій саморегуляції; судом встановлено, що ОСОБА_8 навчається в професійно технічному училищі № 8. Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_8 , можливе без ізоляції її від суспільства. При цьому, суд зазначає, що рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду.

Суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_8 від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчинені кримінального правопорушення, на підставі ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру, застосовує примусові заходи виховного характеру.

Статтею 105 ч. 1 КК України(в редакції Закону, яка діяла на час ухвалення вироку) передбачено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорювати можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Даний вид звільнення від покарання є найсуттєвішим проявом гуманізму: звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру може застосовуватись лише до неповнолітніх при наявності певної підстави та умов. Підставою застосування ст. 105 КК Україниє висновок суду про те, що неповнолітній для досягнення мети виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень на момент ухвалення вироку не потребує застосування покарання. Умовами застосування зазначеної норми є: вчинення неповнолітнім злочину невеликої або середньої тяжкості; щире розкаяння у вчиненому та бездоганна поведінка на момент ухвалення вироку, які свідчать, що неповнолітній не потребує застосування покарання для досягнення мети виправлення. Суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визначає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині, керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_8 на момент ухвалення вироку є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся та враховуючи подальшу бездоганну поведінку, дані досудової доповіді про низький ризик повторного вчинення злочину, суд вважає, що на підставі ст.105 КК України неповнолітнього ОСОБА_8 можливо на підставі ч.2 ст.105 КК України застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеженням дозвілля неповнолітнього, а саме заборони перебувати, поза місцем проживання з 22.00 години до 06.00 години наступного дня, строком на 1 (один) рік.

Речові докази в рамках кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого, неповнолітнього ОСОБА_8 , не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 97, ст. 105 КК України та ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і на підставі п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання без визначення його виду і розміру із застосуванням до ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та обмеженням дозвілля неповнолітнього, а саме заборони перебувати, поза за місцем проживання з 22.00 годин до 06.00 години наступного дня, строком на 1 (один) рік.

Речовий доказ за постановою слідчого від 31.07. 2021 року картонну коробку від мобільного телефону марки «Samsung Galаху А12» з ідентифікуючими даними телефону повернути власнику ОСОБА_4 (а.с.к.пр. 30).

Речовий доказ за постановою слідчого від 03.08. 2021 року мобільний телефон марки «Samsung Galаху А12» червоного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_4 (а.с.к.пр. 49).

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці та підлягає врученню прокурору обвинуваченому, захиснику та направленню, не пізніше наступного дня після його проголошення потерпілій, як учаснику кримінального судового провадження.

Суддя ОСОБА_1