490/7432/21 09.12.2021
н/п 1-кп/490/652/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7432/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001107 від 30.12.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Джанкой АР Крим, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2014 року народження, працює системним адміністратором в Мішково-Погорілівському ліцеї, раніше не судимий (зі слів), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 та її представника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

30.12.2020 року приблизно о 13:00 годині, більш точного часу в ході дізнання встановити не надалось можливим, потерпіла ОСОБА_5 перебувала за місцем свого постійного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей же час, за вищевказаною адресою прийшов ОСОБА_3 , який є колишнім чоловіком потерпілої, з метою повернення своїх особистих речей. Перебуваючи у зазначеному місці, а саме у приміщенні тамбуру, що розташований перед квартирою АДРЕСА_3 , у зазначений вище час, між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , на ґрунті тривалих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 схопив потерпілу ОСОБА_5 за шию та повалив її на підлогу тамбуру, при цьому присівши зверху на тулуб останньої. Продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком лівої руки по обличчю потерпілій справа, один удар кулаком правої руки по обличчю у область підборіддя, два удари долонями рук по обличчю та голові, два удари кулаками обох рук по тулубу у область ребер з обох сторін.

В результаті вищезазначених дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден у ділянці верхньої та нижньої губи, забою м`яких тканин голови, верхньої та нижньої щелепи, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винним себе визнав в повному обсязі та пояснив суду, що 30.12.2020 року близько 13:00 години він прийшов за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Вхідні двері йому відчинила їх спільна малолітня донька. Після того, як до нього вийшла ОСОБА_5 , між ними виник словесний конфлікт з приводу того, що він має забрати свої речі і завтра не зможе побачити їх дітей. Під час даного конфлікту, він поклав ОСОБА_5 на підлогу та почав наносити їй удари руками в область обличчя та тулубу. Механізм та кількість нанесених ударів, зазначених в обвинувальному акті, не заперечує. Після цього, він залишив місце проживання ОСОБА_5 .. З приводу вчиненого ним діяння шкодує.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні наступними доказами по справі.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 30.12.2020 року за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов її колишній чоловік ОСОБА_3 , який провідував їх спільних малолітніх дітей - ОСОБА_8 , 2008 року народження, та ОСОБА_9 , 2014 року народження. Після того, як ОСОБА_3 пішов, діти їй повідомили, що він не забрав своїх речей, які вона йому приготувала. Вона зателефонувала ОСОБА_3 , який повідомив їй, що речі забере вже завтра, коли знову прийде провідувати їх спільних дітей. Вона попросила ОСОБА_3 прийти завтра близько 09:00 години, оскільки в них вже були плани на наступний день, однак це дуже не сподобалось ОСОБА_3 , який почав обурюватись та ображати її. Через деякий час, ОСОБА_3 знову прийшов за місцем її проживання. Вона відчинила йому вхідні двері у під`їзд та залишила його речі за тамбуром квартири. ОСОБА_3 почав стукати у залізні двері тамбуру квартири, але вона не відчинила йому, бо злякалась його неадекватної поведінки. Відволікшись, почула, що молодша донька відчинила вхідні двері і ОСОБА_3 зайшов до тамбуру. Після цього, ОСОБА_3 схопив її та повалив на підлогу тамбуру квартири, після чого почав наносити їй удари кулаками в область обличчя та тулубу. Лише після слів доньки ОСОБА_10 не вбивати маму, ОСОБА_3 зупинився та залишив місце їхнього проживання. Після вчиненого, ОСОБА_3 перед нею не вибачився, а молодша донька у зв`язку з отриманим стресом була вимушена звернутись до невролога та психолога.

З висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 20.01.2021 року №61 вбачається, що у потерпілої ОСОБА_5 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден в ділянці верхньої та нижньої губи, забою м`яких тканин голови, верхньої та нижньої щелепи. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж трьох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, незадовго до звернення у лікарню. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне). Судово-медичних даних про послідовність нанесення тілесних пошкоджень потерпілій не мається. Взаєморозташування потерпілої та нападника (нападників) під час нанесення тілесних пошкоджень могло змінюватись. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з прискоренням, так і без такого малоймовірно.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає встановленими обставини стосовно заподіяння потерпілій ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень, оскільки вони підтверджуються наведеними вище показаннями обвинуваченого, потерпілої та висновком експерта МОБ СМЕ від 20.01.2021 року №61.

Зазначені вище докази в своїй сукупності узгоджуються між собою і не містять протиріч, з огляду на що суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий (зі слів), одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2014 року народження, працює системним адміністратором в Мішково-Погорілівському ліцеї, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, як обставину, що пом`якшує покарання - повне визнання вини, обставиною, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Не заслуговують на увагу та є безпідставними твердження прокурора про наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, виходячи з наступного. Так, щире каяття характеризується ставленням винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення та означає, що особа не тільки визнає свою вину та дає правдиві показання, просить вибачення у потерпілого, але й негативно оцінює кримінальне правопорушення, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому.

На переконання суду, під час судового розгляду даного кримінального провадження, зазначені обставини у своїй сукупності не знайшли свого підтвердження, що свідчило б про щире каяття обвинуваченого.

Таким чином, суд, з урахуванням особи обвинуваченого, приходить до висновку, що призначення покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, буде достатнім і необхідним видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та буде відповідати принципам розумності та справедливості і мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1