Cправа № 127/3809/22
Провадження № 1-кс/127/1646/22
У Х В А Л А
Іменем України
11 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 , його законного представника: ОСОБА_5 ,

захисника: адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, студента 3-го курсу ДНЗ ЦПТО № 1, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, діючи з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому незаконно зберігав при собі під резинкою штанів, з метою збуту.
В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, 09 лютого 2022 року, близько 16.30 год., незаконно зберігаючи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, при собі, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками ВКП Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області. Під час поверхневої перевірки останнього у відповідь на питання працівників поліції, чи є в нього при собі заборонені в обігу речі, ОСОБА_4 повідомив, що зберігає психотропні речовини.
Надалі, 09.02.2022 ОСОБА_4 будучи затриманий в порядку ст. 208 КПК України, у ході проведення його особистого обшуку, а саме під лівою штаниною штанів, які одягнуті на ОСОБА_4 , виявлено та вилучено один полімерний пакунок, обмотаний клейкою стрічкою білого кольору, при розмотуванні якого виявлено один полімерний пакетик із застібкою, всередині якого знаходиться грудкоподібна, кристалічна речовина рожевого кольору, яку останній зберігав при собі з метою збуту.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-22/1823-НЗПРАП від 10.02.2022 в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 20,4282 г, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якого заборонено PVP.
10 лютого 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вінниці, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 3-го курсу ДНЗ ЦПТО № 1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.11.2021 Вінницьким районним судом Вінницької області, за ст. 185 ч. 2 КК України, на 4 роки позбавлення волі. В силу ст. ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 12.01.2022,
- Вінницьким міським судом Вінницької області, звільнений від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 2 ст. 307 КК України, - тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України, протоколом огляду місця події від 09.02.2022 року, висновком експерта № СЕ-19/102-22/1823-НЗПРАП від 10.02.2022, протоколами допитів свідків, та іншими матеріалами кримінального провадження.
ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 , тимчасово не працюючий, не одружений, без постійного джерела прибутку, відсутності стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна, раніше судимий за злочин проти власності та перебуває під іспитовим терміном, раніше притягувався до кримінальної відповідальності у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером кримінального правопорушення та великою кількістю вилученої психотропної речовини.

За таких обставин ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі речові докази по справі отримано; може вчиняти нові кримінальні правопорушення, беручи до уваги відсутність постійного місця роботи; переховуватись від органів досудового розслідування, будучи під слідством, перебувавши в слідчому ізоляторі, може уникати безальтернативного покарання у виді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, маючи їх анкетні данні отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148860 гривень.
На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначивши підозрюваному заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 , та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували, щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що мати підозрюваного ОСОБА_4 важко хвора та потребує сторонньої допомоги та догляду.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000182, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, законного представника та захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, діючи з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому незаконно зберігав при собі під резинкою штанів, з метою збуту.
В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, 09 лютого 2022 року, близько 16.30 год., незаконно зберігаючи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, при собі, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками ВКП Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області. Під час поверхневої перевірки останнього у відповідь на питання працівників поліції, чи є в нього при собі заборонені в обігу речі, ОСОБА_4 повідомив, що зберігає психотропні речовини.
Надалі, 09.02.2022 ОСОБА_4 будучи затриманий в порядку ст. 208 КПК України, у ході проведення його особистого обшуку, а саме під лівою штаниною штанів, які одягнуті на ОСОБА_4 , виявлено та вилучено один полімерний пакунок, обмотаний клейкою стрічкою білого кольору, при розмотуванні якого виявлено один полімерний пакетик із застібкою, всередині якого знаходиться грудкоподібна, кристалічна речовина рожевого кольору, яку останній зберігав при собі з метою збуту.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-22/1823-НЗПРАП від 10.02.2022 в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 20,4282 г, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якого заборонено PVP.

09 лютого 2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 лютого 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до частини першої статті 307 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів - караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, - караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. (ч. 2 ст. 307 КК)

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000182 від 09.02.2022; протоколу затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України, протоколу огляду місця події від 09.02.2022, висновку експерта № СЕ-19/102-22/1823-НЗПРАП від 10.02.2022, протоколів допитів свідків, та інших матеріалів кримінального провадження, пояснень наданих підозрюваним в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи без запобіжного заходу може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де проживає разом із своєю важко хворою матір`ю, яка потребує допомоги та догляду, раніше судимий, однак за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, студент 3-го курсу ДНЗ ЦПТО № 1, що в сукупності дає підстави для висновку про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживатиме разом зі своїм молодшим братом та своєю хворою матір`ю, яка має онкологічне захворювання: гострий мієлоїдний лейкоз ІІ стадія ІІ клінічна група.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд також враховує те, що підозрюваний неповнолітній, сімейний та матеріальний стан підозрюваного, місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання та навчання, наявність родини, необхідність догляду хворої матері, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 вчинив злочини, який відноситься до категорії тяжкого злочину, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, розуміючи, що за скоєне йому може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, з урахуванням положень частини п`ятої статті 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ряд обов`язків, в тому числі здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , до 10 квітня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2. утримуватися від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

3. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або навчання.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 10 квітня 2022 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя