Справа №463/100/22
Провадження №1-кс/463/255/22
У Х В А Л А

10 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 07.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0000028 від 19.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_4 від 07.12.2021 про закриття кримінального провадження №0000028 від 19.03.2021.

Скаргу обґрунтовує тим, що ДБР проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 19.03.2021. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 07.12.2021 вказане кримінальне провадження було закрито. Вважає, що в ході досудового розслідування слідчим не взято до уваги ст.110 КПК України, згідно якої мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийнятття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Окрім цього під час досудового розслідування як заявника його ніхто не допитував. Вважає, що при винесенні постанови про закриття слідчий не надав належної оцінки обставинам справи, письмовим доказам, не провів необхідних слідчих дій, відповідно постанова необгрунтована, тому просить скаргу задовольнити, а постанову скасувати. Просив поновити строки на зверненя зі скаргою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , скаргу підтримав з наведених мотивів, просив таку задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, скерував до суду матеріали кримінального провадження № 0000028 від 19.03.2021.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000028 від 19.03.2021, слідчий суддя встановив наступне.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення. Відповідно суд задовільняє клопотання про поновлення строків на звернення зі скаргою.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000028 від 19.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 07.12.2021 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.Так слідчими Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000028 від 19.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.366 КК України. Так ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 10.03.2021 зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 11.02.2021, в якій останній вказує про можливе службове підроблення посадовими особами Галицької митниці офіційного документу. Як встановлено слідством митним органом дії ОСОБА_3 , було кваліфіковано за ст. 472 митного кодексу України, як недекларування, тобто, незаявлення за встановленою формою точних відомостей про товар та відносно нього складено протокол про порушення митних правил № 1467/20900/19 від 29.03.2019. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, встановлено, що 29.03.2019 відносно ОСОБА_3 складено протокол №1467/20900/19, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

05.12.2019 Галицьким районним судом м. Львова, за результатами розгляду даного протоколу, у справі № 461/2808/19 винесено постанову про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні даного правопорушення.

Однак, 19.02.2020 Львівським апеляційним судом винесено постанову у справі № 461/2808/19, якою матеріали справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України - повернуто Галицькій митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.

Матеріали справи про порушення митних правил № 1467/20900/19 надійшли на адресу Галицької митниці Держмитслужби (вх. митниці №12696/7.4-20 від 01.04.2020) від Галицького районного суду м. Львова для проведення додаткової перевірки.

В ході проведення додаткової перевірки у справі про порушення митних правил № 1467/20900/19 від 29.03.2019 призначено проведення судової мистецтвознавчої експертизи товару, проведення якої доручено експертам Волинського НДЕКЦ МВС України.

Згідно висновку експертного дослідження Волинського НДЕКЦ МВС України № 47 від 05.06.2020, загальна вартість вилучених предметів становить 71 950,00 гривень.

09.06.2020 Галицька митниця Держмитслужби листом №7.4/20- 04/8.19/15194 скерувала матеріали справи про порушення митних правил №1467/20900/19 від 29.03.2019 до Галицького районного суду м. Львова для розгляду по суті.?

02.07.2020 Галицьким районним судом м. Львова винесено постанову у справі № 461/2808/19, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 71 950,00 гривень. Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1467/20900/19 від 29.03.2019 товар - конфіскувати в дохід держави. Стягнути з гр. України ОСОБА_3 на користь Галицької митниці витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметами порушення митних правил та витрати на проведення експертизи.

04.11.2020 Львівський апеляційний суд виніс постанову, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

В ході досудового слідства старшим слідчим ОСОБА_4 згідно постанови закриття досліджено та проаналізовано кожну ухвалу суду, які виносились в межах адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_5 , окрім того такі долученні слідчим до матеріалів справі ( шляхом витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки у інший спосіб такі надані не були через незалежні від слідчого та суду обставин). Окрім цього вказані рішення хоч і оскаржувались, та вина ОСОБА_3 у судовому порядку доведена. Зокрема, судом встановлено, що факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про порушення митних правил №1467/20900/19 від 29.03.2019; митній декларації; описі вилучених предметів; висновку державної експертизи; письмових поясненнях ОСОБА_3 ; висновку експертів №16552/16553/19-55/23178/23179/19-55/23181-23184/19-34 від 17.09.2019; доповідних та службових записках, а також інших матеріалах справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції встановлено належність та допустимість доказів, в тому числі, протоколу про порушення митних правил №1467/20900/19 від 29.03.2019.

Також, судом апеляційної інстанції констатовано, що судом першої інстанції вірно не взято до уваги копії митної декларації CN 23 №CVUS, долученої до матеріалів справи, оскільки у вказаній декларації відсутні штампи відправника та митниці, яка відправила товар.

Таким чином, твердження ОСОБА_3 про внесення службовими особами Галицької митниці ДМС України недостовірних відомостей в протокол про порушення митних правил №1467/20900/19 від 29.03.2019 не відповідає дійсності та спростовується отриманими в ході розслідування доказами. Відповідно заява ОСОБА_3 про вчинення злочину, зводиться до незгоди з рішенням Галицької митниці Держмитслужби.

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000028 від 19.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, суд прийшов до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження від 07.12.2021 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити, поновити строки на звернення зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 07.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0000028 від 19.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 11.02.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1