Справа № 182/717/22
Провадження № 1-в/0182/42/2022
У Х В А Л А
Іменем України

16.02.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання в.о. начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання стосовно засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
В.о. начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_4 , згідно вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2021 року, яке мотивовано наступним.

27.09.2021 року на виконання до Нікопольського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов вирок стосовно засудженого ОСОБА_4 . Того ж дня засуджений був поставлений на облік та заведено особову справу за № 138/2021.

18.10.2021 року ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, засудженому роз`яснено обов`язки, які покладені на нього судом та законом, а також попереджений, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання.

Однак, засуджений систематично порушував порядок та умови звільнення від відбування покарання, не виконував обов`язки, покладені на нього судом. Так 07.12.2021 року ОСОБА_4 не з`явився до Нікопольського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області на реєстрацію без поважних причин, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 164 КВК України. 21.12.2021 року йому було винесено письмове попередження та повторно роз`яснено про наслідки невиконання покладених судом обов`язків.

Незважаючи на попередження, ОСОБА_4 18.01.2022 року знову не з`явився до Нікопольського РВ « 1 філії ДУ «центр пробації» у Дніпропетровській області на реєстрацію без поважних на то причин. Після неявки на реєстрацію до Нікопольського РВ « 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, 19.01.2022 року засудженому ОСОБА_4 було направлено поштою виклик на 28.01.2022 року. 28.01.2022 року засуджений ОСОБА_4 так і не з`явився. Тому 31.01.22 року повторно направлено поштою виклик на 07.02.2022 року. 01.02.2022 року ОСОБА_4 з`явився до Нікопольського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області т пояснив, що 18.01.2022 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин, з цього приводу засудженому вдруге було винесено письмове попередження.

Однак, засуджений ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

У зв`язку з вищевикладеним, в.о. начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 і звернулась до суду із поданням для вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, згідно вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2021 року.
Прокурор в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно задоволення даного подання заперечив, та суду показав, що на ті зазначені дати, коли він не з`являвся на реєстрацію, він хворів. Однак, підтверджуючих документів у нього не має. На даний час виправився та систематично відмічається згідно графіка відміток.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.
Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч. 2ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до абз. 2 п. 2 гл. 3 розд. IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29 січня 2019 року (далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України "Про пробацію", а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.
Згідно з абз. 2 п. 8 гл. 2 розд. IV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку.
Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. IX Порядку, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Згідно з ч. 1ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При цьому, відповідно до положень ч. 2ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною 3 ст. 166 КВК України визначено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2ст. 78КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши думку сторін та аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_4 є необґрунтованими, так як останній з`являється для періодичної реєстрації до органу пробації, не притягувався ні до адміністративної, а ні до кримінальної відповідальності. Також не підтверджено, той факт, що засуджений ОСОБА_4 не бажає стати на шлях виправлення, наявність лише самого факту невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме лише неявок на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, не дає суду достатньо підстав вважати дані такими, що мають систематичний характер, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючисьст. 78 КК України, ст. ст.537,539 КПК України,ст. 166 КВК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання в.о. начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2021 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайнний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1