Справа №:755/8512/21
Провадження №: 1-кс/755/2612/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення незаконно вилученого майна з робочого місця адвоката, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування (далі ЄРДР) за № 0001539 від 19.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представник власника майна ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із клопотанням про повернення незаконно вилученого майна з робочого місця адвоката у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001539 від 19.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 01.06.2021 року працівниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві були проведені обшуки за адресою: АДРЕСА_1 , під час яких було вилучено речі, які належать на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказане приміщення є житловим будинком та відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України є робочим місцем адвоката ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що за вказаною адресою він здійснює адвокатську діяльність, проведені обшуки та вилучення майна є незаконними, арешт на майно в установленому законом порядку не накладався, тому заявник вважає, що все вилучене майно підлягає поверненню на підставі ст. 169 КПК України.

Зазначене клопотання надійшло до суду та відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду 09 червня 2021 року визначене та передане для проведення судового провадження слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 . Дане клопотання було призначене до розгляду на 11.06.2021 року.

11.06.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 14.06.2021 року для надання заявником ОСОБА_3 документів на підтвердження своїх повноважень щодо захисту інтересів інших власників майна - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та для виклику в судове засідання органу досудового розслідування.

14.06.2021 року судове засідання відкладалося на 17.06.2021 року за клопотанням ОСОБА_3 про надання часу для подання до суду письмових уточнень до раніше поданого клопотання, а також за заявою органу досудового розслідування про перенесення судового засідання.

17.06.2021 року у судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1 , на підставі чого даний відвід був переданий на автоматизований авторозподіл справ.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду ОСОБА_8 від 23.06.2021 року було відмовлено в задоволенні заяви прокурора про відвід слідчого судді та копію ухвали було передано слідчому судді ОСОБА_1 01.07.2021 року. Клопотання ОСОБА_3 було призначене на 05.07.2021 року.

05.07.2021 року у судовому засіданні оголошено перерву до 09.07.2021 року у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі.

09.07.2021 року у судовому засіданні прокурором ОСОБА_9 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1 , на підставі чого даний відвід був переданий на автоматизований авторозподіл справ.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду ОСОБА_10 від 05.08.2021 року було відмовлено в задоволенні заяви прокурора про відвід слідчого судді та копію ухвали було передано слідчому судді ОСОБА_1 06.09.2021 року. Клопотання ОСОБА_3 було призначене на 09.09.2021 року.

09.09.2021 року у судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було надано суду копію постанови про призначення групи прокурорів від 06.07.2021 року, підписану виконуючим обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , на підтвердження своїх повноважень у кримінальному провадженні № 0001539 від 19.05.2021 року та повідомлено суду про те, що органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління ДБР. У зв`язку з цим, судом було оголошено перерву до 14.09.2021 року для направлення запитів суду до Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, Київської міської прокуратури та Державного бюро розслідувань для надання інформації, яким органом досудового розслідування здійснюється досудове слідство у кримінальному проваджені № 0001539 від 19.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14.09.2021 року прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання та просив повернути клопотання ОСОБА_3 про повернення незаконно вилученого майна з робочого місця адвоката заявнику для його подання за підсудністю до належного суду посилаючись на те, що на час розгляду клопотання, а саме 14.09.2021 року, вказане клопотання ОСОБА_3 не підсудне Дніпровському районному суду м. Києва, оскільки на даний час органом досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні є Перший слідчий відділ Територіального управління ДБР, а не Дніпровське УП ГУНП в м. Києві.

На підтвердження своїх доводів прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні надав відповідь Дніпровської окружної прокуратури м. Києва № 10.54-50-4312ВИХ-21 від 14.09.2021 року на запит суду, у якому вказано, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001539 від 19.05.2021 року здійснює Територіальне управління ДБР, розташоване в м. Києві; витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001539 від 19.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, датований 14.09.2021 року, відповідно до якого органом досудового розслідування зазначено Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління ДБР та в якому вказано групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, серед яких є його особа.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки строки розгляду клопотання ОСОБА_3 вичерпані, прокурор немає відповідних повноважень у вказаному кримінальному провадженні та відповідь Дніпровської окружної прокуратури м. Києва не є інформативною та змістовною.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку адвоката ОСОБА_5 , також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи зокрема і на те, що клопотання подане неналежним прокурором.

ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що на момент подання клопотання ОСОБА_3 до суду кримінальне провадження № 001539 від 19.05.2021 року було підсудне Дніпровському районному суду м. Києва та терміни розгляду даного клопотання вичерпані.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, які подані до суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про повернення клопотання ОСОБА_3 про повернення незаконно вилученого майна з робочого місця адвоката заявнику підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які зокрема полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 304 КПК України встановлено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачена частиною першою статті 303 цього Кодексу, повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Так, зі змісту положень глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність вказаних скарг прямо не визначена, однак відповідно до загальних правил КПК України заяви, скарги, клопотання під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (№ 51-1901впс20), 13.05.2020 року у справі № 643/7208/20 (№ 51-2272впс20) та 22.05.2020 року у справі № 643/7609/20, відповідно до якої: «Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Також слід зазначити, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 31 травня 2021 року у справі № 646/3986/19 (провадження № 51-3335кмо20), обґрунтовуючи прийняте нею рішення, виходила з того, що на практиці нерідко виникають ситуації, які не знаходять чіткої законодавчої регламентації, що цілком може обумовити необхідність ухвалення рішення, яке прямо не передбачене процесуальним законом у межах відповідної процедури. На це, зокрема, вказують і положення ч. 6 ст. 9 КПК України: «у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу». Отже, можна зробити висновок про те, що однією із таких ситуацій і є постановлення слідчим суддею ухвали про повернення клопотання у випадках, якщо клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, або з інших підстав, не передбачених процесуальним законом для даної процедури. Постановлення слідчим суддею ухвали про повернення клопотання не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, зокрема, з огляду й на те, що вказане рішення слідчого судді не створює жодних перепон щодо повторного звернення з відповідним клопотанням до повноважного місцевого суду.

У судовому засіданні встановлено, що станом на 14.09.2021 року, тобто на час розгляду слідчим суддею клопотання ОСОБА_3 про повернення незаконно вилученого майна з робочого місця адвоката, яке за своїм змістом фактично є скаргою, яка подається в порядку ст. 303 КПК України, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001539 від 19.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління ДБР, що підтверджується витягом з ЄРДР від 14 вересня 2021 року та відповіддю Дніпровської окружної прокуратури м. Києва № 10.54-50-4312ВИХ-21 від 14.09.2021 року на запит суду.

Оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_3 органом досудового розслідування у вище вказаному кримінальному провадженні є Перший слідчий відділ Територіального управління ДБР, який територіально не відноситься до Дніпровського району м. Києва, то вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 за територіальною підсудністю не відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання ОСОБА_3 про повернення незаконно вилученого майна з робочого місця адвоката підлягає поверненню заявнику на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки станом на 14.09.2021 року воно не підлягає розгляду у Дніпровському районному суді м. Києва, з роз`ясненням заявнику, що повернення клопотання не позбавляє права особи на повторне звернення до слідчого судді у порядку, передбаченому КПК України, з дотриманням правил територіальної підсудності.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 32, 38, 303, 304, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення незаконно вилученого майна з робочого місця адвоката у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001539 від 19.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернути особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 15 вересня 2021 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1