ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5396/21
Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/694/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
В И Р О К
іменем України
23 листопада 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000176 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 08 квітня 2021 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Сургут РФ, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму;
засуджено:

за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винною та засуджено за те, що вона 06.03.2021 року у період часу з 10:30 до 10:40 години (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 13, в приміщенні супермаркету «АТБ», переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрала: батончик Snickers з лісовим горіхом в кількості - 1 штуки, вага 49 гр. вартістю 12 грн. 53 коп., ікру «Рибкоппродукт» лососеву зернисту, вага 120 г., вартістю 232,70 грн., сир твердий Золотий резерв, Російський 50% флоу-пак, вага 180 г, ціна 46,09 грн., ківі вагове 1 ґатунку, 300 грам, ціна 15,29 грн, чим спричинила ТОВ «АТБ-Маркет», код ЄРДПОУ 30487219, матеріальну шкоду на загальну суму 306, 61 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_8 та правильності кваліфікації її дій, порушує питання про скасування вироку в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Свої доводи мотивує тим, що, обвинуваченій призначено покарання всупереч вимог ст.61 КК України, оскільки відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину 2012 року і на день ухвалення вироку вона є жінкою, що має на утриманні дитину віком до чотирнадцяти років, а тому покарання у виді обмеження волі не підлягало застосуванню щодо ОСОБА_8 ..

Просить повторно дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

Іншими учасниками кримінального провадження вирок щодо ОСОБА_8 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення, просив ухвалити щодо ОСОБА_8 новий вирок, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст.185 КК України, обґрунтовані в порядку розгляду кримінального провадження, передбаченого ст.382 КПК України.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що сторони надали згоду на розгляд справи у спрощеному порядку, їм роз`яснено положення ч.2 ст.302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок суду з підстав розгляду провадження за їх відсутності, не дослідження доказів та щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження.

Зі змісту апеляційної скарги випливає, що вирок суду першої інстанції в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини, кваліфікації дій ОСОБА_8 , прокурором не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції в цій частині.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність належить скасувати з таких підстав.

За приписами ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Як убачається з матеріалів провадження, у обвинуваченої ОСОБА_8 на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження. (т.1 а.п. 77)

На час ухвалення вироку стосовно ОСОБА_8 , її дитина не досягла 14 років, а тому обвинувачена є суб`єктом до якого, за змістом положень ч.3 ст.61 КК України, не може бути застосоване покарання у виді обмеження волі, на що судом першої інстанції при прийняття рішення про вид та розмір покарання не звернуто уваги і помилково зазначено про те, що відсутні обмеження, визначені ст.61 КК України.

Також установлено, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання було застосовано положення ст.75, 76 КК України та звільнено її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Разом із цим, за змістом ч.1 ст.75 КК України положення даної норми не застосовуються в разі призначення покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки судом першої інстанції призначено ОСОБА_8 покарання, що суперечить положенням ст.61 КК України та, відповідно, свідчить і про неправильне застосування положень ст.75, 76 КК України, їй має бути призначено покарання, яке відповідатиме засадам закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, колегія суддів відповідно до вимог ст.50, 65 КК України враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків вчиненого проступку, особу винної, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, має зареєстроване місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, свою вину визнала в повністю. Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та повне визнання вини, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, а тому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Що стосується доводів прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, то колегія суддів не приймає їх до уваги за необґрунтованістю.

Під особою обвинуваченого, у контексті ст.414 КПК України, розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурором не вказано жодних аргументів, які відповідають положенням ст.414 КПК України, доводи про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченої внаслідок м`якості не заслуговують на увагу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Тому, зважаючи на доводи сторони обвинувачення, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 08 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 80 годин громадських робіт.

У решті вирок суду першої інстанції щодо неї - залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4