Справа № 367/8392/21
Провадження №1-кс/367/1663/2021
УХВАЛА
Іменем України

16 листопада 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника власника майна ОСОБА_4 ,
представника потерпілого Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новооскольський» ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке», про скасування арешту майна, -
в с т а н о в и в :

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_6 від 12.04.2021 (провадження №1-кс/367/607/2021, справа №367/2536/21), із забороною права розпорядження, користування цим майном та його відчуження шодо наступних об`єктів нерухомого майна, а саме квартир за адресами: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 57, виданого 19.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 6, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 59, виданого 19.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А. кв. 7, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 61, виданого 19.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 13, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 69, виданого 20.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 15, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 71, виданого 20.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 16, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 73, виданого 20.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи подане клопотання, заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2021 року по справі № 367/2536/21 задоволено клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, накладено арешт на квартири № 3, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , квартири №3, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке». Про факт накладення арешту на майно Товариству стало відомо під час перевірки інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Заявник вказує, що дізнавшись про наявність відкритого кримінального провадження, ТОВ «Дорогожицьке» ініційовало перед ОК «ЖБК «НОВООСКОЛЬСЬКИЙ» питання щодо розірвання договорів купівлі-продажу квартир та відновлення становища ОК «ЖБК «НОВООСКОЛЬСЬКИЙ» та Товариства, яке існувало до укладення договорів купівлі-продажу, а саме повернення у власність Кооперативу квартир, які перейшли у власність ТОВ «Дорогожицьке» (як добросовісного набувача). Однак, на даний час повернути ОК «ЖБК «НОВООСКОЛЬСЬКИЙ» квартири та відновити становище, яке існувало до порушення права, ТОВ «Дорогожицьке» перешкоджає наявність арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_6 від 12.04.2021 (провадження №1-кс/367/607/2021).
ОСОБА_4 вказує, що відпала потреба в застосуванні арешту майна, а його подальше застосування несе тягар як для власника майна, так і для потерпілого, який не є співмірним із потребами досудового розслідування, та не виправдовує подальше обмеження їх прав. Дієвість кримінального провадження внаслідок застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження вже була досягнута, так само як і завдання, з метою виконання яких застосовувався арешт майна. Подальше застосування арешту майна в даному випадку є невиправданим. Одночасно, в кримінальному провадженні № 0000233 від 26.03.2021 проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії, у тому числі проведено судову оціночну-будівельну експертизу для оцінки вартості квартир АДРЕСА_10 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_11 .
Враховуючи викладене, заявник просить скасувати накладений на квартири арешт, оскільки у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відсутня потреба.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Представник потерпілого Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новооскольський» ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Заслухавши доводи представника власника майна, прокурора та представника потерпілого, вивчивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали справи №367/2536/21 (провадження №1-кс/367/607/2021), матеріали кримінального провадження №0000233 від 26.03.2021, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення Відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000233 від 26.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2021 року, задоволено клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт: на речові докази у кримінальному провадженні за № 0000233 від 26.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, а саме: квартири за адресами: АДРЕСА_12 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі договору дарування, серія та номер 55, виданого 02.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 ; АДРЕСА_13 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі договору дарування, серія та номер 56, виданого 02.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 ; АДРЕСА_14 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі договору дарування, серія та номер 57, виданого 02.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 3, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 57, виданого 19.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 6, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 59, виданого 19.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 7, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 61, виданого 19.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 13, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 69, виданого 20.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 15, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 71, виданого 20.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Київська область, м. Ірпінь, вул. Ново-Оскольська, 59А, кв. 16, яка належить на праві власності ТОВ «Дорогожицьке» () ) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 73, виданого 20.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом тимчасового позбавлення їх власників права розпорядження, користування та відчуження вказаним майном.
Згідно із ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як видно з ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2021 року, арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_10 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_11 та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке», був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів у зв`язку із відповідністю вказаних квартир критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї, визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Пунктом 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (пункт 107 рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), №3202/96).
Пунктом 50 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) визначено, що вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а також передбачено, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом». Вираз «на умовах, передбачених законом» найперше вимагає, щоб відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, зможе передбачити його наслідки для себе (пункт 155 рішення Європейського суду з прав людини від 29.04.2003 у справі «Полторацький проти України»).
Отже, саме державні органи та установи, якими було застосоване обмеження права особи на мирне володіння своїм майном мають довести, що таке втручання було застосовано у відповідності до вимог закону, що таке обмеження є необхідним та при цьому забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, в судовому засіданні прокурор та представник потерпілого не заперечували щодо задоволення клопотання, також враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, враховуючи при цьому співмірність обмеження права власності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.170, 172, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке», про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2021 року (справа № 367/2536/21; провадження № 1-кс/367/607/2021) за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 26.03.2021, на:
- квартиру АДРЕСА_15 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке» ();
- квартиру АДРЕСА_16 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке» ();
- квартиру АДРЕСА_17 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке» ();
- квартиру АДРЕСА_18 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке» ();
- квартиру АДРЕСА_19 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке» ();
- квартиру АДРЕСА_11 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорогожицьке» ().
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1