Справа № 473/72/22
Номер провадження 1-кс/473/41/2022
УХВАЛА

"06" січня 2022 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000015 від 05.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив

Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2022 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

06 січня 2022 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема тим, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків кримінального провадження, підозрюваний не працює, не має інших джерел прибутку, може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.
Так, з клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.01.2021 року близько о 13:30 год. год., точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_2 , помітив припаркований перед воротами автомобіль марки «Peugeot Partner» із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 .

В цей час, у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 - автомобілем «Peugeot Partner» із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , котрий стояв припаркований на вулиці, біля воріт домоволодіння, що АДРЕСА_2 .

З метою успішного здійснення свого злочинного умислу та його реалізації, ОСОБА_4 , озирнувшись та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, направився до автомобіля «Peugeot Partner» із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Відчинивши водійські дверцята автомобіля, котрі в той момент були причинені, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу сів до салону автомобіля та з використанням ключів, котрі лежали на панелі коробки перемикання передач, завів двигун автомобіля та поїхав на ньому в напрямку м. Нова Одеса, таким чином розпорядився вказаним транспортним засобом, де на автодорозі Н-24 сполученням «Благовіщенське - Миколаїв» в ділянці 142 КМ.+970 м. був зупинений співробітниками сектору реагування патрульної поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток.

Відомості за даним фактом 05.01.2022 рокубуло внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

05.01.2022 року ОСОБА_4 оголошенопро підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, вказала, що матеріали провадження містять достатньо доказів на підтвердження обґрунтованої підозри, про яку оголошено ОСОБА_4 , наявні ризики, про які вказує слідчий у клопотанні, а дані про особу підозрюваного, відсутність у нього роботи, засобів для існування, вчинення нетяжкого злочину виключають можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснювали, що ОСОБА_4 вину свою визнає, щиро кається у вчиненому, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, від органів досудового розслідування переховуватися не буде.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ч.1 ст. 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

05.01.2022 року ОСОБА_4 оголошенопро підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
Обгрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК Українипідтверджується наступними матеріалами: витягом з ЄРДР за №0000015 від 05.01.2022 року; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.01.2022 року та протоколом його допиту, протоколом огляду місця події від 05.01.2022 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 05.01.2022 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 05.01.2022 року, та іншими матеріалами справи в сукупності.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчинені нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років.

Між тим, прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні та не надано жодних документів, які б підтверджували твердження, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Так, в судовому засіданні була допитана мати ОСОБА_4 ОСОБА_9 , яка повідомила, що проживає разом з батьками за адресою АДРЕСА_3 , Вказаний будинок належить її батьку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона погоджується на те, щоб суд обрав її сину ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за її місцем проживання, що свідчить про те, що він має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

На підставі ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Отже, оскільки судом не встановлено негативної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що доцільним буде обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 205, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив

підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора або слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 до 05 березня 2022 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївської області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1