Справа № 298/1010/20
Номер провадження 1-кс/298/365/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, в рамках кримінального провадження №0000227 від 17 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, в рамках кримінального провадження №0000227 від 17 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17 липня 2020 року через секретаріат до Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 8 липня 2020 року прикордонною поліцією Словацької республіки затримано 8 осіб без документів, які рухалися зі сторони України. 10 липня 2020 року на територію України було передано 7 громадян Бангладеш.
Зазначається, що відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 17 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України.
Вказується, що проведеними оперативно-розшуковими заходами працівниками СКП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було отримано оперативну інформацію про те, що до вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , який ймовірно користується абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - НОМЕР_1 , та міг користуватися ним під час вчинення кримінального правопорушення, спілкуватися зі своїми спільниками, надавати їм вказівки, та отримуватикорективи від осіб, які спостерігали за наявністю осіб чи автомобілів поблизу місця скоєння злочину.
Стверджується, що виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, що містять інформацію про мобільний телефон та його місце знаходження, які в час вчинення злочину перебували на місці злочину. Дана інформація має суттєве значення по справі та може бути використаною як доказ того, та дасть змогу ідентифікувати особу злочинця.
Вказана інформація перебуває в електронних документах операторів телекомунікації (мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») та відповідно до положень п.7 ч.1 ст.162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці, але без отримання доступу до вказаної інформації неможливо встановити, які абоненти мобільного зв`язку на момент вчинення злочину перебували в районі його вчинення.
Слідчий покликається на те, що у випадку отримання тимчасового доступу до вказаних документів, інформація, яка в них міститься, може бути використана як доказ перебування певної особи у місці вчинення злочину та дозволить проводити подальші слідчі дії із вказаною особою. Іншими способами довести обставини, перебування певної особи у місці вчинення злочину та встановити її особистість не представилось можливим.
Слідчий просить надати тимчасовий доступ до документів (в тому числі електронних), які перебувають у володінні операторів телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_3 »: найменування юридичної особи: ПрАТ« ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , факсимільний зв`язок НОМЕР_2 , та зобов`язати останнього надатислідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородськогорайонного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 та оперуповноваженому СКП відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , копію інформації про вихідні та вхідні дзвінки та рух стільникового мобільного абонента ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за номером НОМЕР_1 за період з 01.10.2021 року по 11.11.2021 року з прив`язкою до базових станцій як абонента А так і абонента Б.

Про час і місце розгляду клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, був повідомлений ПрАТ« ІНФОРМАЦІЯ_3 »", що підтверджується роздруківкою з сайту ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо відстеження поштового відправлення №861, згідно якого відправлення вручено: за довіреністю 30.12.2021. Представник ПрАТ« ІНФОРМАЦІЯ_3 » в судове засідання не з"явився. В порядку вимог ч.4 ст.163 КПК України неприбуття в судове засідання особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор та слідчий, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду клопотання, в судове засідання не з"явилися. Прокурор ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить провести розгляд клопотання в справі №298/1010/20, провадження №1-кс/298/365/21 без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Дослідивши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону). Нормами ст. 31 Конституції України гарантується кожному таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції; винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.
Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Україною 17.07.1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У ст. 8 зазначеної Конвенції проголошено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Європейський суд у рішенні по «Бельгійській мовній справі» (« ІНФОРМАЦІЯ_5 ») від 23.07.1968 року зазначив, що ст. 8 Конвенції «має в основному на меті захист індивіда від свавільного втручання органів державної влади в його приватне і сімейне життя» що дало підстави для трактування «права на повагу», передбаченого п. 1 ст.8, перш за все як обов`язку невтручання держави у приватну сферу громадян.
У п.56 рішення у справі «Пантелеєнко проти України» («Panteleyenko v. Ukraine») від 29.06.2006 року, заява № 11901/02, Суд зазначив, що «…як зберігання державними органами інформації про особисте життя людини, так і її використання є порушенням права на повагу до особистого життя, гарантованого п. 1 ст. 8 Конвенції…».
З аналізу ст. 8 Конвенції, здійсненого в рішеннях Європейського суду по справах «Класс та інші проти Німеччини» від 06.09.1978 року та «Кемпбелл Крісті проти Сполученого Королівства» від 27.06.1994 року, випливає, що «поняття кореспонденції включає телефонні та телеканальні зв`язки», телефонні розмови входять в поняття «приватне життя» і кореспонденція», таємниця кореспонденції особи має такий самий ступінь правового захисту, як і особисте та сімейне життя та недоторканість житла.
Вимоги здійснення процесуального заходу «згідно із законом» і щодо його «необхідності в демократичному суспільстві» повинні виконуватись сукупно, а здійснюваний захід має переслідувати лише ту мету, яка згадана в п.2 ст. 8 Конвенції.
Зокрема, Європейський суд у пп.49-54 рішення у справі «Волохи проти України» від 02.02.2007 року, заява № 23543/02, відзначив, що «…втручання не може розглядатись як таке, що було здійснено «згідно із законом», оскільки законодавство… не визначає з достатньою чіткістю межі та умови органами влади дискреційних повноважень у сфері, про яку йдеться, і не передбачає достатніх гарантій захисту від свавілля…». Поняття «необхідності» втручання передбачає, що для такого втручання є нагальна суспільна потреба і що втручання пропорційне законній меті його здійснення (п.44 рішення Суду у справі «Кемпбелл проти Сполученого Королівства» від 25.03.1992 року, заява № 13590/88). Європейський суд не давав чіткого визначення вислову «необхідний у демократичному суспільстві», він дозволяє державам у межах власного розсуду визначати, що є необхідним за певних обставин; питання того, чи вийшла держава за межі розсуду, досліджується тією мірою, яка залежить від права, порушення якого стверджується, і серйозності втручання.
Також Конституційний Суд України в рішенні від 20.01.2012 року № 2-рп/2012 відзначив, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї…Така інформація про особу є конфіденційною; збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені положеннями ч. 2 ст. 160 КПК України і передбачають, що у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
У клопотанні слідчого порушується питання про тимчасовий доступ до охоронюваної законом таємниці, яка перебуває у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». До клопотання слідчим додано витяг з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000227 від 17 липня 2020 року за ч.2 ст.332 КК України, датований 15 грудня 2021 року, а також рапорт о/у СКП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 14 грудня 2021 року.
Будь-яких інших матеріалів до клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, слідчим не надано.
Беручи до уваги клопотання слідчого, вивчивши долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого задоволено бути не може. Інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, в тому числі отримання послуг, їх тривалості, маршрутів пересування, норми ст.162 КПК України відносять до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю. Надання доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, згідно правил ст.163 КПК України, можливе лише в тому випадку, коли сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах та документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.
В клопотанні слідчого посилання на вищевказані обставини відсутні, не наведено підстав можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
В клопотанні зазначено номер телефону НОМЕР_1 , відносно якого необхідно отримати інформацію, яким ймовірно користується ОСОБА_5 , однак не доведено, що саме ОСОБА_5 є власником вказаного телефонного номеру і саме ця особа є причетною до кримінального правопорушення, що розслідується в рамках даного кримінального провадження.
Органом досудового розслідування не доведено, що охоронювана законом інформація, а саме інформація про зв`язок абонента НОМЕР_1 в період часу з 01.10.2021 року по 11.11.2021 року має суттєве значення для даного кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, вчиненого в період липня 2020 року.
З матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, не вбачається, що єдиним способом досягнення завдань кримінального провадження є отримання доступу до охоронюваної законом інформації, а саме до інформації про зв`язок абонента НОМЕР_1 в період часу з 01.10.2021 року по 11.11.2021 року та що в інший спосіб неможливо довести ті обставини, які передбачається довести саме за допомогою цієї інформації.
Як слідує зі змісту поданого слідчим клопотання, подія кримінального правопорушення мала місце в липні 2020 року, при цьому, слідчий просить надати інформацію про вхідні та вихідні дзвінки та рух стільникового мобільного абонента ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за номером НОМЕР_1 за період з 01.10.2021 року по 11.11.2021 року. Натомість клопотання слідчого взагалі не містить обґрунтування періоду, за який сторона обвинувачення порушує питання про витребування інформації про вхідні та вихідні дзвінки та рух стільникового мобільного абонента ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за номером НОМЕР_1 , не містить відомостей щодо того, яке значення для досудового слідства має інформація стосовно дзвінків з вказаного номера, з огляду на те, що запитуваний період про вхідні та вихідні дзвінки та рух стільникового мобільного абонента значиться більш ніж через рік після події злочину.
Суддею зауважується на тому, що у клопотанні слідчий зазначає, що відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 17 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Однак, до клопотання додано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000227, згідно якого дата та час внесення до ЄРДР відомостей - 17.07.2020 17:38:34, а не 17 липня 2021 року, як зазначається в клопотанні слідчим.
Слідчий суддя констатує, що в клопотанні слідчим належним чином не обґрунтувано необхідність вилучення інформації, якою володіє оператор телекомунікацій (мобільного зв"язку) і яка становить охоронювану законом таємницю, не доведено, у який спосіб мають намір використати цю інформацію і яким чином потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи осіб.
Крім цього слідчим не доведено обставину, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетна особа, яка користується номером НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », не доведені передбачені законом підстави для втручання у права даної особи.
Фактично єдиним документом, який свідчить про те, що ОСОБА_5 є ймовірним користувачем номеру телефону НОМЕР_1 є рапорт о/у СКП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 14 грудня 2021 року. Інші матеріали клопотання слідчого не містять інформації про те, що ОСОБА_5 має відношення до вказаного номеру телефону.
При цьому, втручання у права ОСОБА_5 шляхом отримання відомостей щодо вхідних та вихідних телефонних з`єднань абонентського номеру НОМЕР_1 , яким останній можливо користується, із зазначенням їх адреси, за вказаний у клопотанні період часу з 01.10.2021 року по 11.11.2021 року, є непропорційним та не відповідає принципу розумності, є неспіврозмірним меті отримання тимчасового доступу до речей та документів, оскільки мета отримання дозволу на тимчасовий доступ до зазначених документів - отримання інформації про спільне коло зв`язків ОСОБА_5 для встановлення осіб, з якими він спілкувався у вказаний проміжок часу, щоб в подальшому їх проаналізувати, є порушенням балансу між публічним та приватним інтересами, оскільки слідчим не надано слідчому судді належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вищевказані дати з`єднання мобільного терміналу можуть мати відношення до вищевказаного кримінального провадження.
Отже, у клопотанні слідчим не обґрунтована необхідність отримання інформації за період часу з 01.10.2021 року по 11.11.2021 року, оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальне правопорушення мало місце в липні 2020 року.
Враховуючи ненадання слідчому судді належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказаний у клопотанні номер оператора мобільного зв`язку має відношення до даного кримінального провадження, суд вважає, що слідчим не обґрунтовано, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про яку ідеться в клопотанні слідчого.
Відтак, можливість користування причетних до скоєння кримінального правопорушення осіб мобільним зв"язком, при цьому саме телефонним номером НОМЕР_1 оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 », є лише припущенням слідчого, натомість внаслідок постановлення ухвали про тимчасовий доступ до документів у розпорядженні слідчого опиниться охоронювана законом інформація, що стосується особи, яка може бути і зовсім непричетною до правопорушення. На переконання слідчого судді, таке втручання в права та свободи певного громадянина не є пропорційним переслідуваній меті здобуття доказів по кримінальному провадженню.
Окрім цього, стороною обвинувачення не доведено, що вичерпані всі можливості для встановлення причетних до кримінального правопорушення осіб у інший спосіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 159, 162-164 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, в рамках кримінального провадження №0000227 від 17 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України,- відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1