Справа № 732/1036/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/775/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.020.270.110.000.172 від 26.04.2020, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановив:

Цією ухвалою закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Звільнено обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_9 ..

Процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи у розмірі 1372 грн. 96 коп. - віднесено на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.04.2020, на автомашину ВАЗ 21703, д.н. НОМЕР_1 , та автомашину "Тойота" моделі "Корола", д.н. НОМЕР_2 , після набрання чинності судового рішення, ухвалено скасувати.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Місцевий суд своє рішення мотивував наступним: як вбачається з обвинувального акта, за даними органу досудового розслідування, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , було вчинено ним 26.04.2020 року, вперше. ОСОБА_6 , раніше не судимий, звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження та дав згоду на його закриття з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття. Судом було з`ясовано, відповідно до вимог ч. 2 ст. 288 КПК України, думку потерпілого ОСОБА_9 , який вважав за необхідне задовольнити заявлене обвинуваченим клопотання у зв`язку з наявністю підстав й можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Крім того, в силу ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу. Суд враховує положення вимог ст. 124 КПК України, якою передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а в цьому кримінальному провадженні вирішується питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст.ст. 44, 46 КК України, тому судові витрати по справі, пов`язані з залученням експерта, віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу місцевого суду змінити і зазначити в резолютивній частині ухвали, що кримінальне провадження №0000172 від 26.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Також зазначити, що процесуальні витрати у даному кримінальному проваджені підлягають стягненню з обвинуваченого. Аналізом змісту ухвали встановлено, що остання підлягає зміні у зв`язку із порушенням вимог кримінального процесуального закону під час її ухвалення, а саме положень ст.ст. 118, 126, 372 КПК України. Всупереч позиції публічного обвинувача понесені судові витрати в рамках даного провадження з обвинуваченого не стягнуті, а віднесені на рахунок держави. Дане рішення прийнято у зв`язку з тим, що обвинувальний вирок у проваджені не ухвалено, провадження щодо ОСОБА_6 закрито, а отже процесуальних підстав для стягнення судових витрат з останнього на користь держави. На думку місцевого суду, не має. Судом першої інстанції не враховано, що, відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються серед іншого і з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Частиною 1 статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Таким чином кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на залучення експерта, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Такого висновку дійшла і Велика Палата Верховного суду у постанові у справі № 598/1781/17. Також, зі змісту мотивувальної частини ухвали суду вбачається, що він, мотивуючи своє рішення та керуючись нормами матеріального та процесуального права, послався на норму КПК, яка регулює закриття провадження. Разом з тим, у резолютивній частині не зазначив на підставі якої статті КПК України судом провадження закрито, тобто норму ч. 2 п. 1 ст. 284 КПК України.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено: у провадження до нього надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За даними обвинувального акта ОСОБА_6 , 26.04.2020, керуючи автомашиною ВАЗ 21703, д.н. НОМЕР_1 , в м. Городня, по вул. Першого Травня, порушив п.п. б п.2.3, п.12.1, п.12.4, п.п. б п.12.9, пп.1.1, 1.30 розділу 34 Правил дорожнього руху, внаслідок чого створив на ділянці автодороги аварійну обстановку та допустив зіткнення з автомашиною "Тойота" моделі "Корола", д.н. НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомашини ВАЗ 21703, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у виді травматичного заднього вивиху правого стегна з уламковим відкритим переломом заднього краю правої вертлюгової впадини, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні 05.10.2021, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим ОСОБА_9 ..

Потерпілий ОСОБА_9 клопотання обвинуваченого підтримав, у свою чергу заявив клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки він примирився з обвинуваченим, завдані йому збитки відшкодовані, тому у нього відсутні претензії до обвинуваченого.

Прокурор щодо задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілого не заперечував.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її обґрунтованою.

Відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, серед іншого, і з витрат, пов`язаних із залученням експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження, але судом першої інстанції вищевказане не враховано.

Частиною 1 статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Таким чином кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на залучення експерта, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, вирішуючи питання про закриття провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням на підставі ст. 46 КК України, дійшов не вірного висновку про необхідність віднесення процесуальних витрат на рахунок держави. Такі витрати підлягають стягненню з ОСОБА_6 ..

Також, зі змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що суд мотивуючи своє рішення та керуючись нормами матеріального та процесуального права, послався на норму КПК України, яка регулює закриття провадження. Але, разом з тим, у резолютивній частині не зазначив на підставі якої статті КПК України провадження закрито.

Керуючись ст.ст. 372, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 змінити.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_6 процесуальні витрати у сумі 1372 грн. 96 коп. за проведення інженерно-транспортної експертизи.

В решті цю ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2