Справа № 639/1787/21
Провадження № 1-кп/639/298/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 13 листопада 2020 року за №0001691 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 13 серпня 2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2020 року о 12.30 год. ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, маючи при собі наявну у нього недійсну грошову купюру номіналом 200 грв. з надписом «Сувенір» з обох сторін, прибув до торгівельного залу магазину «Хрусткий Хліб», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 146/22, належного ЧП «Зайцева». При цьому, він розробив злочинний план щодо матеріалізації недійсної грошової купюри в товар та грошові кошти, які повинен був отримати в якості здачі. З цією злочинною метою ОСОБА_4 , раелізуючи свій протиправний задум, спочатку взяв зі стелажів одну булку «Сімейка крем», вартістю 12 грн. 50 коп. та «Рулет творіг» вартістю 12 грн. 50 коп. Потім він підійшов до прилавку, де на своєму робочому місці знаходилась продавщиця ОСОБА_5 . Бажаючи довести задуманий злочин до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, свідомо приховуючи факт недійсності наявної у нього купюри, повідомлення якого мало б суттєве значення для поведінки продавщиці, раніше йому не знайомої ОСОБА_5 з метою введення останньої в оману, надав буцімто в якості розрахунку за придбані продукти харчування недійсну грошову купюру номіналом 200 грн. з надписом «Сувенір». У свою чергу продавщиця ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , довірливо поставившись до дійсності отриманної від нього купюри номіналом у 200 грн., провела розрахунок за придбані ним хлібно-булочні вироби та добровільно передала йому в користування булку «Сімейка крем» та «Рулет-творіг», загальною вартістю 25 грн., а також в якості здачі грошові кошти в суму 175 грн. надалі ОСОБА_4 , свідомо скориставшись помилкою продавщиці ОСОБА_5 виникненню якої він посприяв, оскільки вона своєчасно не помітила та не виявила факт обману, заволодівши у зазначений спосіб хлібно-булочними виробами та грошовими коштами в сумі 175 грн., вирішив здійснити їх переміщення від торгівельного прилавку та вийшов о 12.25 год., тримаючи гроші та продукти харчування при собі, з метою розпорядитися в подальшому ними на власний розсуд, прослідував з торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на прилеглу територію. Однак ОСОБА_5 саме в той час помітила недійсність грошової купюри номіналом 200 грн. а саме напис «Сувенір» і, запідозривши раніше незнайомого ОСОБА_4 у шахрайстві, вирішила наздогнати його та, вийшовши з приміщення магазину, почала кричати йому в слід, вимагаючи зупинитися і повернути продукти харчування та гроші. В той же час ОСОБА_4 , відійшовши на відстань приблизно 10 метрів від магазину «Хрусткий Хліб», рухаючись у напрямку вул. Селянська, почув зазначені вимоги ОСОБА_5 на свою адресу. У відповідь на це ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії стали поміченими останньою, але, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, ігноруючи законні вимоги потерпілої повернути підзвітні їй хлібно-булочні вироби та грошові кошти, вирішив продовжити свої злочинні дії, які за його задумом поступово повинні були перерости із шахрайства у відкрите заволодіння чужим майном. Далі ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, відкрито володіючи вказаним вище майном та грошовими коштами в сумі 175 грн., діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, побіг з викраденим майном та грошима ОСОБА_5 у напрямку вул. Селянської в м. Харкові, уникаючи переслідування з боку потерпілої. Після цього, ОСОБА_4 , звернувши у відкритий спосіб на свою користь вказані хлібно-булочні вироби і грошові кошти, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. В результаті грабежу ОСОБА_4 завдав юридичній особі ЧП «Зайцева» матеріальну школу на загальну суму 200 грн., з яких 175 грн. грошові кошти, а вартість товару 25 грн.

20 листопада 2020 року о 09.00 год. ОСОБА_4 , маючи намір на вчинення таємного викрадення будь-якого чужого майна, цілеспрямовано пройшов в район розташування домоволодіння АДРЕСА_2 , належного раніше йому не знайомому ОСОБА_7 . Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний задум, спочатку переліз через паркан даного домоволодіння та, опинившись на території двору, прослідував до трьох поверхового житлового будинку. Таким чином, він виконав усі дії, які вважав за необхідне, для проникнення у сховище, яким слід вважати огорожену парканом територію вказаного домоволодіння, з тим, щоб в подальшому викрасти будь яке майно. Саме в той час він помітив приставлені до стіни сокиру та сапу, належні ОСОБА_7 , і в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення саме цього мана. Продовжуючи реалізацію свого злочинного задуму, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію що склалася, та, бажаючи довести протиправний умисел до кінця, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає і не може завадити скоєнню злочину, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволодів сокирою, вартістю 391 грв. та сапою, вартістю 99 грв. Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, яке перебувало у власності ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 490 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, вказав, що здійснив грабіж з метою отримання грошей та продуктів харчування, оскільки мав тяжке матеріальне становище та з цих же причин скоїв крадіжку особистого майна ОСОБА_7 . У скоєному щиро кається.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме порядок розгляду провадження та умови оскаржування судового рішення, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу останнього, наявність судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 185 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднано з проникненням у сховище, вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

В судовому засіданні були вивченні дані про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд ввжає, визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних злочинів, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєних злочинів та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, застосувавши при встановленні остаточного покарання вимоги ч. 1 ст. 70 КК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374 КК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04 березня 2021 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 04.03.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати в строк покарання строк увязнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього увязнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу на загальну суму 817 грн. 25 коп.

Речові докази, а саме: ДВД диск на якому мається запис з камери відеонагляду за адресою: АДРЕСА_2 - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження; сокиру з рукояткою коричневого кольору довжиною 50 см., з довжиною леза 18 см. та сапачку з дерев*яною рукояткою довжиною 41 см., з довжиною леза 17 см., грошові кошти в сумі 175 грн., а саме: 6 купюр номіналом 20 грн., 1 купюру номіналом 50 грн., 1 купюру номіналом 5 грн. та два рулета з творогом повернути власникам.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2020 року з грошової купюри, номіналом 200 грн. з написом «Сувенир», яку визнано речовим доказом та знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1