УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника Державної установи

«Херсонський слідчий ізолятор»: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

засудженої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, в залі суду м. Херсона клопотання засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в обґрунтування якого зазначила, що засуджена 16.04.2019 року вироком Новобузького районного суду Миколаївської області за ст.185 ч.1, 71 КК України до 4 років 04 місяців позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, відбула 3/4 частини строку призначеного покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_6 , підтримала клопотання просила суд задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , підтримав її клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник ДУ «ХСІ» ОСОБА_4 , під час судового розгляду заперечував проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_6 , оскільки остання не довела, що стала на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, вважає, що ОСОБА_6 , не стала на шлях виправлення, та не довела суду своє виправлення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так з матеріалів наданих в обґрунтування клопотання вбачається, що засуджена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженку м.Баштанка, Миколаївської області, заміжня, неповнолітніх утриманців не має, офіційно не працевлаштована, до арешту проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-23.11.2005 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 185 ч.2, 69 КК України до 80 годин громадських робіт;

- 13.06.2006 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 185 ч.2, 69 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 25.02.2013 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 14.10.2014року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 286 ч.2, 75 КК України до 04 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки.

Засуджена 30.03.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона за ст. ст. 309 ч.1, 71 КК України до 04 років 03 місяців позбавлення волі. Початок строку - 23.10.2017. Кінець строку - 23.01.2022. Вирок набув законної сили 30.04.2015.

30.11.2017 року засуджена Новобузьким районним судом Миколаївської області за ст. ст. 185 ч.1, 71 КК України до 04 років 04 місяців позбавлення волі.

10.05.2018року апеляційним судом Миколаївської області вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.11.2017 року скасовано та вирішено призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Засуджена 16.04.2019 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185 ч.1, 71 КК України до 04 років 04 місяців позбавлення волі, рахуючи один день ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку - 23.10.2017 року. Кінець строку - 23.02.2022 року. Вирок суду набув законної сили 11.07.2019 року.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.10.2019 року залишено без задоволення заяву засудженої ОСОБА_7 про зарахування в строк відбування покарання, часу попереднього ув`язнення.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24.12.2019 року апеляційну скаргу засудженої залишено без задоволення, а ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.10.2019 року залишено без змін.

ОСОБА_6 , з 02.11.2017 року утримувалася під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі.

Відповідно до рішення протоколу засідання комісії Південного міжрегіональної« управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання від 25.07.2019 №34 засудженій ОСОБА_6 , визначено виправну колонію мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання для жінок, вперше засуджених до позбавлення волі, визначено направити до ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)» для подальшого відбування покарання.

З 04.08.2019 року ОСОБА_6 , відбувала покарання в ДУ «Чорноморська виправна колонія №74». З 07.09.2019 року утримувалася під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

10.07.2020 року засуджена ОСОБА_6 , прибула до державної установи «Херсонський слідчий ізолятор», згідно ухвали Херсонського міського суду від 23.09.2019 року щодо етапування та тимчасового залишення в установі на час розгляду клопотання засудженої про роз`яснення вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015 року.

15.03.2021 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015 року відмовлено.

Відповідно до витягу №57/8н-2021 з протоколу засідання центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання від 08.04.2021 року прийнято рішення направити запит на наряд щодо направлення засудженої до УВП для подальшого відбування покарання.

10.11.2021 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_6 тимчасово залишена в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» на час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення від 17.11.2021 року наявної в матеріалах даного провадження вбачається, що засуджена ОСОБА_6 , мала дві догани, які станом на сьогодні погашені, заохочень не має.

Утримуючись під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» двічі притягувалася до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мала.

В судовому засіданні зазначила, що мала заохочення, як в Миколаївському СІЗО так і в Херсонському СІЗО, однак в підтвердження викладеного доказів надати не може, а витребувати вказані відомості вважає недоцільним.

За час утримання в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувалася. Адміністрацією установи не заохочувалися. До суспільно-корисної праці в межах установи не залучається, ініціативи та бажання участь у роботах з благоустрою установи не проявляє. Перебувала на профілактичному обліку у психолога, як особа схильна до суїциду. 05.01.2021 року у зв`язку з покращенням загального психоемоційного стану з профілактичного обліку знята.

У відношенні до представників адміністрації поводить себе спокійно. На заходи виховного впливу реагує належним чином. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує завжди у належному стані. Лідерських якостей не проявляє. Товаришує із засудженими, намагається підтримувати рівні стосунки. Підтримує соціально-корисні зв`язки з родичами, шляхом отримання посилок , передач та побачень.

Суд, оцінивши в сукупності наведені факти та доводи учасників судового розгляду, враховуючи особу засудженої, приходить до висновку, що матеріали не містять достатніх та безумовних доводів для задоволення клопотання останньої.

В статті 6 КВК України зазначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За змістом кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши дані про поведінку засудженої за час відбування покарання, особу засудженої в цілому, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних про те, що ОСОБА_6 , довела своє виправлення, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою покарання перестає бути доцільним, а це не дає підстав для прийняти рішення про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим- в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1