Справа № 338/1081/21
Провадження № 11-сс/4808/240/21
Категорія ст. 170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2021 року про накладення арешту на майно,
за участю апелянта ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді змінити, постановити нову ухвалу, якою клопотання про арешт майна - автомобіля марки Audi, моделі А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , задовольнити частково, а саме в частині заборони його відчуження, без позбавлення права володіння і користування, та повернути власнику цей автомобіль.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає ухвалу постановленою без дотримання вимог закону, а також належним чином необґрунтованою та невмотивованою. Вказує, що слідчий суддя не дотримався норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження і наслідків арешту майна для власника майна. Зазначає, що слідчий суддя застосував найбільш обтяжливий спосіб арешту майна, який призведе до неможливості використовувати це майно. Зауважує, що вказуючи про накладення арешту на належне ОСОБА_7 майно - автомобіль, слідчий суддя не зазначив про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном. Пояснює, що у кримінальному провадженні № 0000082 від 02 вересня 2021 року цей автомобіль оглянутий в ході досудового розслідування. При цьому, зафіксовано усі наявні механічні пошкодження. Також, в ході огляду автомобіля із нижньої частини бампера, де наявна тріщина, виявлено та вилучено мікрооб`єкти, зовні схожі на волосся - саме ці мікрооб`єкти можуть бути досліджені в ході відповідних експертиз. Звертаю увагу на те, що на автомобілі немає жодних слідів злочину, механічні пошкодження на бампері утворилися ще в серпні 2021 року під час наїзду на собаку, у зв`язку з чим у тріщині переднього бамперу було виявлено частинки шерсті. Факт наїзду на собаку підтверджується поясненням очевидця цієї події ОСОБА_9 і фотографіями автомобіля від 19 серпня 2021 року , зробленими в с. Кричка, на яких видно пошкодження переднього бампера. Як зазначено в ухвалі, наїзд невстановленого водія на невстановленому транспортному засобі на пішохода ОСОБА_10 відбувся 02 вересня 2021 року близько 20 год. 40 хв. Проте, ОСОБА_7 02 вересня 2021 року в період часу з 18 год. 30 хв. до 23 год. перебував на дні народження у свого знайомого в с. Манява і нікуди не відлучався, а його автомобіль нікуди не виїжджав, що підтверджується поясненнями ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . За таких обставин, на його думку, немає перешкод юридичного характеру до часткового задоволення клопотання про арешт майна, а саме без позбавлення права володіння і користування. Стверджує, що ОСОБА_7 зобов`язується надати свій автомобіль слідчим чи судовим органам у разі потреби.

Ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2021 року клопотання задоволено, накладено арешт на:

1) транспортний засіб марки «Audi», моделі «А6» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого згідно з свідоцтвом про реєстрацію т/з є ОСОБА_7 ;

2) на мікрооб`єкти, зовні схожі на волосся;

3) на квадроцикл марки «BOSS ATV», моделі «BS 125-7», чорно-червоного кольору без реєстраційного номерного знаку, VIN-код НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_15 .

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що зважаючи норми закону та наведені у клопотанні обставини, вважає клопотання підставним та доцільним накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «Audi», моделі «А6» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , синього кольору, мікрооб`єкти зовні схожі на волосся, квадроцикл марки «BOSS ATV», моделі «BS 125-7», чорно-червоного кольору без реєстраційного номерного знаку, VIN-код НОМЕР_2 , які 03 вересня 2021 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000083, є відповідно знаряддями та об`єктом протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 оскаржує ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки Audi, моделі А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Перевіривши його доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, на даний час здійснюється кримінальне провадження № 0000082 від 02 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.п. 5).

В ході досудового розслідування встановлено, що 02 вересня 2021 року близько 20 год. 40 хв. невстановлений водій, керуючи невстановленим транспортним засобом, рухаючись по вул. Січових Стрільців, що смт Солотвин Солотвинської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_10 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці, а водій з місця події скрився.

Слідчий СВ відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_16 у клопотанні просить накласти арешт на майно, зокрема автомобіль, з метою збереження речових доказів (а.п. 2-4).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

03 вересня 2021 року в ході проведення огляду місця в смт Солотвин по вул. Січових Стрільців, навпроти території господарства № 23, Солотвинської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, на автодорозі із сполученням смт Солотвин - Маркова, було вилучено транспортний засіб марки Audi, моделі А6, із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 , синього кольору. Крім того, із заявою звернувся власник автомобіля ОСОБА_7 , який долучив до матеріалів кримінального провадження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та один примірник ключів від запалювання двигуна. В подальшому під час проведення огляду вище вказаного автомобіля, а саме його передньої частини, було виявлено механічні пошкодження характерні для ДТП, а саме розламана ліва решітка переднього бампера, у правій нижній частині відсутні окремі її частини та у нижній лівій частині переднього бампера виявлено вм`ятину розмірами 12х17 см. Крім того, у нижній частині бампера наявна тріщина, між якою виявлено мікрооб`єкти зовні схожі на волосся, які було вилучено (а.п. 13-15).

Постановою слідчого від 03 вересня 2021 року (а.п. 16) вилучений в ході проведення огляду місця події автомобіль марки Audi, моделі А6, із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 , синього кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000082.
Апелянт не навів переконливих заперечень з приводу того, що транспортний засіб відповідає вимогам ст. 98 КПК України як речовий доказ.

На думку суду апеляційної інстанції, автомобіль є речовим доказом, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції вважає, в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, з огляду на необхідність проведення по кримінальному провадженні інших слідчих дій, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, у відповідності до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що він є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Апелянт пояснює, що він не є причетний до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В той час, згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, суспільний інтерес розслідування та встановлення істотних обставин у вказаному кримінальному провадженні переважає приватний інтерес особи щодо тимчасового позбавлення права володіти належним їй майном.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на даний час потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права ОСОБА_7 .

При цьому, даних про настання особливих негативних наслідків для апелянта від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт автомобіля під час апеляційного розгляду не здобуто.

Доводи сторони захисту не виключать наявних та достатніх підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Відносно твердження сторони захисту про те, що вказуючи про накладення арешту на належне ОСОБА_7 майно - автомобіль, слідчий суддя не зазначив про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном, суд апеляційної інстанції зауважує, що за змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а також у відповідності з ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 170- 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2021 року про накладення арешту на майнозалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4