Справа № 473/2443/21
Номер провадження 1-кс/473/203/2022
УХВАЛА
"21" лютого 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 .
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову дізнавача Вознесенського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження.
В С Т А Н О В И В:
До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 14.02.2022 року надійшла (поштою) скарга представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати постанову дізнавача Вознесенського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження від 25.01.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В обґрунтування поданої слідчому судді скарги ОСОБА_4 зазначав, що копію вказаної постанови він отримав 07.02.2022 року при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №0000206 внесеного до ЄРДР 11.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України стосовно отримання 11.05.2018 року біля 11 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 в ході сварки з ОСОБА_5 тілесних ушкоджень нанесених останнім.

Посилаючись на те, що дізнавачем дано невірну оцінку зібраним по справі доказам, тобто наявна невідповідність висновків слідчого (дізнавача) фактичним обставинам кримінального провадження: показанням свідка ОСОБА_6 , інформації, що міститься у відео файлах наданих органу досудового розслідування потерпілим ОСОБА_3 , висновку судово-медичної експертизи, заявник просив задовольнити його скаргу.

В судовому засіданні заявник підтримав доводи скарги.

Прокурор Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, суду надав матеріали кримінального провадження.
Вивчивши клопотання, вислухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000206 від 11.05.2018 року з точки зору достатності та взаємозв`язку доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Вознесенським районним управлінням поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 внесеному до ЄРДР 11.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжувався ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11.05.2019 року на 12 місяців до 11.05.2020 року, оскільки додатковий строк був необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 розділу 2 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, кримінальне провадження було передане до підрозділу дізнання Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

Тобто, до ЄРДР були внесені відомості за ознаками вчинення злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, проводилося досудове розслідування та, згідно з вимогами чинного на той час КПК України за клопотанням слідчого був продовжений строк досудового розслідування.

Після набрання 01.07.2020 року чинності Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIII, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, було класифіковане як кримінальний проступок.

Повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні не проводилось, ОСОБА_3 визнаний потерпілим.

Постановою дізнавача Вознесенського районного управління поліції ГУ НП України в Миколаївській області від 25 січня 2022 року за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 11.05.2018 року було закрито кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Вказану постанову заявник ОСОБА_4 отримав 07.02.2022 року.
Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, і відповідно до ст. 304 цього Кодексу скарги можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення.
За положеннями п.п. 1, 2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
За змістом ст.284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що при постановленні рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення заподіяння умисного тілесного ушкодження - дізнавачем належним чином дотримані ці вимоги кримінального процесуального закону.
Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального кодексу України.
Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий (дізнавач) провів всі необхідні першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку всім наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, на виконання вказівок прокурора, а також здійснено заходи щодо перевірки показань допитаних свідків з приводу часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення, що становлять предмет розслідування, а тому дійшов вірного висновку, що не встановлено причинного зв`язку між діями ОСОБА_5 та тілесними ушкодженнями виявленими у ОСОБА_3 , недостатність для повідомлення йому підозри на підставі зібраних доказів, в тому числі, і по наданому потерпілим ОСОБА_3 відеозапису події, що мала місце 11 травня 2018 року. Також в оскаржуваній постанові з огляду на вимоги ч.1 ст. 49 КК України міститься висновок про відсутність підстав для повідомлення про підозру іншій будь-якій особі у провадженні №0000206 від 11.05.2018 року.

Отже, з матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що вказівки прокурора по кримінальному провадженню з переліком відповідних заходів, слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій та отримання іншої інформації, термінами їх виконання тощо слідчим в цілому були виконані й аналіз отриманих даних та доказів дає підстави вважати, що слідчим (дізнавачем) дотриманий визначений порядок та вжито передбачених заходів для встановлення істини по справі, результати яких дали змогу надати належну правову оцінку відсутності ознак кримінального правопорушення. Крім того, в межах кримінального провадження слідчим (дізнавачем) у встановленому порядку розглянуті клопотання представника потерпілого подані в порядку ст.220 КПК України, про проведення слідчих та процесуальних дій, за результатами яких прийнято процесуальні рішення із наведенням відповідних мотивів та повідомлено про це заявника, чим не було порушено гарантій реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Зокрема, долучені до матеріалів кримінального провадження надані учасниками речові докази, відеозапис, проведено допити осіб тощо.
Інших джерел інформації з приводу кримінального правопорушення не здобуто, тоді як вжиті органом досудового розслідування заходи слід вважати достатніми. Слідчий (дізнавач) самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.
Таким чином, перевіркою обставин, які були досліджені в ході проведеного досудового розслідування, в межах внесених до ЄРДР відомостей, аналізом показів допитаних свідків, результатів слідчих (розшукових) дій, а також отриманих документів установлено, що показання ОСОБА_3 , а також викладені ним у заяві відомості щодо можливого скоєння кримінального правопорушень з боку ОСОБА_8 не знайшли свого обґрунтованого підтвердження належними і допустимими доказами у їх сукупності, а тому дізнавач дійшов правильного висновку про відсутність у діях складу кримінального правопорушення й закрив кримінальне провадження.
Тверджень заявника щодо неповности досудового розслідування, передчасності постанови про закриття кримінального провадження скарга не містить.
Слідчим (дізнавачем) перевірка по наведеним фактам проводилась з виконанням усіх необхідних та достатніх для цього дій та можливості зі збирання нових доказів фактично вичерпано.
За таких обставин, посилання у скарзі на неефективність досудового розслідування, є неспроможним та спростовується наявними матеріалами кримінального провадження, аналіз яких дозволяє зробити обґрунтовані висновки щодо зазначених вище обставин.
З урахуванням викладеного, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого (дізнавача) і неповнота досудового слідства (дізнання) не встановлена.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з підстави незгоди з мотивами прийнятого рішення, деталей викладу змісту обставин тощо, однак не містить обґрунтування, яким чином проведення у подальшому досудового слідства може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. А відтак, вказані посилання на незаконність рішення за результатами досудового розслідування юридично неспроможні.
При розгляді скарги слідчий суддя також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п.99 якого вбачається, що положення ст.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст.34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.
Аналізом змісту постанови слідчого від 25 січня 2022року встановлено, що дізнавачем у повній мірі проаналізовано та досліджено докази у кримінальному провадженні, вчиненні слідчі дії, які визнані ним в порядку ст.40 КПК України необхідними, проведені допити свідків (очевидців) можливого кримінального правопорушення, а допит потерпілого ОСОБА_3 проведений з усіх обставин кримінального правопорушення, здійснено аналіз наданих ним документів та дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини, і надано належну правову оцінку зібраним доказам, які слід визнати вичерпними.
Суд погоджується з висновками органу досудового розслідування про відсутність складу вказаного кримінального правопорушення та недостатність таких тверджень лише з мотивів заяви потерпілого, що нібито має місце вказаний ним злочин, оскільки іншими обставинами кримінального провадження вказані факти у достатній мірі не підтверджуються.
Так, показання потерпілого були належним чином перевірені під час досудового розслідування як шляхом допиту свідків, проведення слідчих екпериментів, проведеного огляду відеозаписів, так і шляхом проведення інших слідчих та процесуальних дій, результати яких зафіксовані документально, містяться у матеріалах кримінального провадження та враховані під час винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що слідчий (дізнавач) під час розслідування кримінального провадження вичерпав всі існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а також належного допиту свідків та провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим та можливість їх здобуття фактично вичерпано.
Будь -яких фактів, що свідчать про упереджені і необґрунтовані висновки під час прийняття вказаного рішення щодо відсутності складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження з цих підстав, судом під час розгляду не встановлено.
Сам заявник в скарзі також не зазначає щодо необхідності проведення будь-яких слідчих та процесуальних дій, оскільки у цьому кримінальному провадженні підстав для проведення інших слідчих (розшукових) дій чи підстав вважати, що орган досудового розслідування не мав можливості зібрати достатньо доказів з об`єктивних чи інших причин не вбачається.
В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 25 січня 2022 року є посилання на різні докази, здобуті під час досудового розслідування, факти, встановлені досудовим розслідуванням, та їх юридичну оцінку у нерозривному зв`язку з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які в достатній мірі вказують на відсутність у діях всіх обов`язкових елементів кримінального правопорушеня передбаченого ст.125 КК України.
При цьому, рівень доказування має встановлюватися за стандартом «поза розумним сумнівом», тобто коли сукупність обставин, що була встановлена, виключає будь-яке інше пояснення таких обставин, окрім того, що неодмінно встановлює те, що інкримінований злочин дійсно було вчинено і особа є винною (може бути визнана винною) у вчиненні цього злочину.
Варто також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що за сукупності встановлених та перевірених фактичних обставин кримінального провадження органом досудового розслідування однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим розслідуванням повністю використано, а висновки дізнавача про необхідність закриття даного кримінального провадження належним чином умотивовані, оскільки проведеним розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні не здобуто достатніх та об`єктивних даних, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_8 , а доводи, викладені в заяві про кримінальне правопорушення від 11 травня 2018 року, а також протоколі допиту потерпілого з цього приводу не знайшли свого достатнього підтвердження у сукупності та взаємному зв`язку з іншими доказами, у зв`язку з чим вірно дійшов до висновку про відсутність у діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Оцінивши обставини справи, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача від 25 січня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000206 внесеному 11.05.2018 року, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, разом із тим, досудове розслідування проведено в повному обсязі, було вчинено всі необхідні та достатні заходи стосовно всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виконано усі можливі слідчі та розшукові дії, в тому числі виконано вказівки судів відповідно до зазначених судових рішень, вказівкт прокурора, проаналізовано відповідні зібрані матеріали, надано належну правову оцінку всім доказам, які були зібрані для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, та забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, а закриття кримінального провадження відбулося в силу наявності обставин, які виключають кримінальне провадження, а саме за відсутності у діянні складу кримінального правопорушення, а тому правові підстави для скасування постанови з наведених у скарзі мотивів відсутні.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на постанову про закриття кримінального правадження під час досудового розслідування може постановити ухвалу, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що дізнавачем було дотримано принципу законності, передбаченого ч.2 ст.9 КПК України, про обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зміст процесуального рішення дізнавача відповідає вимогам ст.110 КПК України, а за такого доводи заявника скарги про порушення вимог кримінального процесуального законодавства при її винесенні є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, а тому приходить до висновку, що у задоволенні скарги потрібно відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову дізнавача Вознесенського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області від 25.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000206 внесеного 11.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1