Справа № 592/9989/19
Провадження № 1-в/592/42/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання щодо усунення сумнівів та протиріч під час виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, зупинення виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, скасування або зміни запобіжного заходу,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про вирішення питання щодо сумнівів та протиріч під час виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, яким він засуджений за ст.ст.115 ч.2 п.13, ч.3 ст.296, ст.122 ч.1, ст.70 ч.1 КК України (справа №1-17/2004) до довічного позбавлення волі. Ним було подано дві заяви до Європейського суду з прав людини, але жодна з цих заява до ЄСПЛ не надходила, про що він отримав відповідь з Європейського Суду з прав людини. Він категорично не згоден з вироком суду, вини своєї не визнавав та не визнає. Судом повинно бути поновлено перегляд кримінального провадження №1-17/2004 та №1-15/1990 (вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.1990 року). Просить вирішити питання щодо усунення сумнівів та протиріч під час виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, зупинити виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, скасувати або змінити запобіжний захід.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , його захисник клопотання підтримали повністю. ОСОБА_5 доповнив клопотання щодо вирішення питання застосування давності відносно вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року та звільнення його від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, питання про сумніви та протиріччя, які містяться в рукописному та друкованому оригіналах постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року в частині даних щодо нього «судимий», «не судимий». Вирок Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року грунтується на попередніх судимостях, вироки за якими не приведені у відповідність до норм КК України 2001 року, якими ці судимості повністю або частково декриміналізовані. В основу обвинувачення покладені докази, які є неповними, однобічними, які збирались з порушенням права на захист. Вирок Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року не набрав законної сили, оскільки Верховний Суд України надіслав до Сумського слідчого ізолятора лист від 28.02.2005 року про повернення без виконання ухвали Верховного Суду України від 15.02.2005 року. У вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року судом віднесено до обтяжуючих обставин негативну характеристику з місця проживання, рецидив злочинів. Резолютивна частина вироку містить безстроково обрану міру запобіжного заходу тримання під вартою ( не до набрання вироком законної сили). Просив застосувати імперативні вимоги ст.152 КВК України, ч.1 ст.74, ст.80 КК України та звільнити його від відбування покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку суду.
Прокурор вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 є безпідставним та задоволенню не підлягає.
Суд, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 , думку прокурора, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_5 засуджений за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року за ст.ст.115 ч.2 п.13, ч.3 ст.296, ст.122 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі. Згідно з ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15.02.2005 року вирок Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року залишений без змін. Вирок Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року набрав законної сили 15.02.2005 року і звернутий до виконання.
Згідно з п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Наявність в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 листа судді Верховного Суду України від 28.02.2005 року (а.с.22 особової справи т.1) про негайне повернення без виконання ухвали колегії суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах від 15.02.2005 року, оскільки при друкуванні була допущена технічна помилка, не свідчить про те, що вирок Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року не набрав законної сили.
Касаційні скарги ОСОБА_5 та його захисника були розглянуті колегією суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України і ухвалою Верховного Суду України від 15.02.2005 року залишені без змін.
В листі №51-2509ск19 Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду (а.с.25-26 т.3) роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що право на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року ним використано в порядку та строки, встановлені нормами КПК 1960 року, а касаційне провадження стосовно ОСОБА_5 завершене. Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості повторного розгляду доводів щодо перегляду судових рішень першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, яким його засуджено до довічного позбавлення волі, який звернутий до виконання 15.02.2005 року за розпорядженням про виконання вироку, що набрав чинності.
Статтею 80 КК України передбачено звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Частиною 5 ст.80 КК України регламентовано, що питання застосування давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, вирішується судом.
Цією статтею передбачений порядок звільнення від відбування покарання особи, якщо обвинувальний вирок відносно особи не був виконаний.
ОСОБА_5 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі.
Тобто, застосування строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 не грунтується на вимогах чинного законодавства.
В вироку суду відносно ОСОБА_5 зазначено про запобіжний захід тримання під вартою. Запобіжний захід застосовується до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили ОСОБА_5 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.07.2020 року у справі №1-42/2004 за заявою ОСОБА_6 з підстав встановлення міжнародною судовою установою порушення Україною міжнародних зобов`язань (справа «Петухов проти України») зауважила, що в національному законодавстві України існує суттєва законодавча прогалина, що стосується врегулювання можливості звільнення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Однак заповнення прогалин у нормативно-правових актах, прийняття законів, внесення до них змін і доповнень, узгодження їх положень між собою є прерогативою законодавчої влади і не належить до повноважень суду будь-якої інстанції. Адже варто розрізняти повноваження щодо правотворення, які належать законодавчому органу, та повноваження щодо правозастосування, що реалізуються судовими органами в процесі здійснення правосуддя.
Ураховуючи викладене, у справі «Петухов проти України № 2» ЄСПЛ установив системну проблему в законодавстві України, яку можна подолати лише заходами загального характеру, спрямованими на усунення її першопричини, шляхом внесення змін до чинного законодавства та практики його застосування. З урахуванням тієї обставини, що на момент розгляду Великою Палатою Верховного Суду необхідних змін до національного законодавства на виконання рішення ЄСПЛ «Петухов проти України №2» законодавчим органом не внесено, порядок та умови перегляду призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі нормативно не визначені, Верховний Суд позбавлений можливості розглянути питання про перегляд призначеного покарання ОСОБА_6 у виді довічного позбавлення волі, як про це просить заявник.

Зміни до законодавства щодо порядку та умов перегляду призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі не внесені.

Суд не наділений повноваженнями щодо перегляду постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року (а.с.52-53 т.1), якою був обраний запобіжний захід у виді взяття під варту відносно ОСОБА_5 , та вирішення питання про повторне дослідження доказів і їх переоцінку.
15.12.1988 року ОСОБА_5 був засуджений за вироком Охтирського міського народного суду Сумської області за ч.1 ст.196-1 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік (а.с.174 т.1).
В вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року зазначено, що ОСОБА_5 був засуджений 15.12.1988 року Охтирським міським судом Сумської області за ст.196 ч.1, ст.14 КК України (1960р.).

Згідно п.г) ч.1 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Кримінального кодексу України 2001 року особи, засуджені за Кримінальним кодексом України 1960 року за діяння, відповідальність за які не передбачена цим Кодексом, звільняються від покарання відповідно до ч.2 ст.74 цього Кодексу, в тому числі і засуджені за ч.1 ст.196-1 КК України 1960 року.
Засуджений ОСОБА_5 просить врахувати зміни у зв`язку з прийняттям Кримінального кодексу України 2001 року, його позитивну характеристику з місця проживання в с.Піонер Охтирського району Сумської області (а.с.224 т.1), довідку про склад сім`ї Грінченківської сільської ради Охтирського району (а.с.225 т.1), що не було враховано при постановленні вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року.
Як вбачається з матеріалів заяви, пояснень засудженого ОСОБА_5 , останній не згоден з судовими рішеннями вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року по справі №1-17/2004, постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 року, вважає їх протиправними, міру покарання незаконною.

В порядку виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть судового рішення, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються кваліфікації кримінального правопорушення, призначення покарання.

Судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами в порядку, передбаченому главою 34 розділу V Кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання щодо усунення сумнівів та протиріч під час виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, зупинення виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, скасування або зміни запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.372, 376, 537, 539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання щодо усунення сумнівів та протиріч під час виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, зупинення виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, скасування або зміни запобіжного заходу відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту отримання ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1