Справа № 517/542/21
Провадження № 1-кп/517/46/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 12.08.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000004 від 29 квітня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України - не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч. 1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2021 року працівниками сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області було встановлено, що незаконну порубку дерев у захисній лісосмузі, яка розташована на околиці смт. Захарівка Роздільнянського району Одеської області здійснювали громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.

Так, 27 квітня 2021 року близько 16 години 05 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на надання неправомірної вигоди особі, уповноваженій на виконання функцій держави, а саме начальнику відділення поліції №2 Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області підполковнику поліції ОСОБА_8 , зайшов до службового кабінету останнього з пропозицією надати неправомірну вигоду за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на прийняття рішення слідчим слідчого відділення №2 Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.01.2021 року за фактом незаконної порубки дерев, щодо прийняття рішення про повернення бензопили марки «STIHL» МБ - 180 та автомобіль марки ВАЗ - 21063, синього кольору, д/з НОМЕР_1 , які тимчасово вилучено у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.01.2021 року та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів.

З метою викриття протиправних дій ОСОБА_3 , начальник відділення поліції №2 Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_8 , погодився на пропозицію ОСОБА_3 , про що негайно повідомив Одеське управління ДВБ НП України відповідною заявою від 27.04.2021 року, яку було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 15 від 28.04.2021 року.

Так, 11.05.2021 року приблизно о 16 годині 13 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї Роздільнянської окружної прокуратури, розташованої за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, смт. Захарівка, вул. Шкільна, 3а, діючи умисно, надав особі уповноваженій на виконання функцій держави, а саме начальнику відділення поліції №2 Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області підполковнику поліції ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на прийняття рішення слідчим слідчого відділення №2 Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.01.2021 року за фактом незаконної порубки дерев, щодо прийняття рішення про повернення бензопили марки «STIHL» МБ - 180 та автомобіль марки ВАЗ - 21063, синього кольору, д/з НОМЕР_1 , які тимчасово вилучено у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.01.2021 року та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів.

Після передачі неправомірної вигоди начальнику відділення поліції №2 Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області підполковнику поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_3 був викритий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_3 , вчинив дії передбачені ст. 369-2 ч. 1 КК України, тобто надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на прийняття функцій держави.

12 серпня 2021 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч. 1 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ст. 369-2 ч. 1 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ст. 369-2 ч. 1 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 369-2 ч. 1 КК України та є достатньо обґрунтована наявністю підстав для призначення вказаного покарання, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, а також на особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, а також його щире каяття.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що він у повному обсязі визнає свою провину, підтверджує всі фактичні обставини та щиро розкаюється у скоєному.

У судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття, а також просили суд затвердити вказану угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення відносяться до тяжких злочинів, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття.

На підставі викладеного, при визначені виду та строку покарання у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, а виправлення вказаної особи та недопущення вчинення ним нових злочинів можливе лише при умові накладення штрафу, з призначенням покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 369-2 ч.1 КК України та на визначену у розглядуваній угоді суму.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.

При цьому, суд виходить з того, що п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України визначено, що у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання, застосовується спеціальна конфіскація.

Положеннями ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Спеціальна конфіскація застосовується, в тому числі, на підставі обвинувального вироку суду.

Тому суд вважає, що оскільки кримінальне правопорушення було вчинено шляхом передачі коштів в сумі 1000 доларів США, то зазначений речовий доказ підлягає спеціальній конфіскації, згідно ст. 96-1 КК України, ч.9 ст. 100 КПК України, як знаряддя злочину.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 12 серпня 2021 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000004 від 29 квітня 2021 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч. 1 КК України та призначити узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До речових доказів, а саме грошових коштів в сумі 1000 доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів США кожна, у кількості 10 (десяти) штук, а саме: КВ 74194515 М, НВ 80579082 К, КВ 91838534 L, НС 06189891 В, МF 59364351 А, НС 54348423 В, KF 54008102 D, АВ 28789150 Е, KL 16506690 А, KL 48709179 В, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, квитанція № 291 - застосувати спеціальну конфіскацію, та конфіскувати їх у дохід держави.
Речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», який зберігаються у камері зберігання речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, квитанція № 291 повернути ОСОБА_3 .
Речові докази, а саме: флеш-носій марки «Smartbuy» об`ємом пам`яті 8 ГБ та флеш носій марки «Kingston» об`ємом пам`яті 16 ГБ, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження за № 0000004 від 29 квітня 2021 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.05.2021 року арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung».

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений : 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і його захиснику та прокурору.

Суддя: