Справа № 308/5629/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року в рамках кримінального провадження №0000166.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року накладено арешт у вигляді заборони на відчуження та користування, в тому числі забудову та вирубку дерев, зокрема, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0109 загальною площею 0,20 га. за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_1 ).
Заявник зазначає, що накладений арешт є безпідставним та у його накладенні відпала потреба. Вказує, що з моменту винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження пройшло вже багато часу, він є законним власником даної земельної ділянки, що підтверджено численними рішеннями судів різних інстанцій, відомості про причетність до злочину власника земельної ділянки не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно нього не здійснюється досудове розслідування, не пред`явлено цивільного позову, майно зазначене в ухвалі про арешт майна, не є предметом чи доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.
Крім того, вказує, що ухвалою слідчого судді від 07.10.2020 було скасовано арешт земельної ділянки, яка є суміжною до його ділянки та перебуває у власності ОСОБА_4 .
Викладені обставини свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відсутні, так само відсутні додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
На підставі наведеного, просить скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року у вигляді заборони на відчуження та користування, в тому числі забудову та вирубку дерев щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0109 загальною площею 0,20 га. за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_1 ).

ОСОБА_3 не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просив клопотання задоволити та розглянути у його відсутності.
Прокурор та слідчий також не скористалися правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, заперечень не подавали, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року накладено арешт у вигляді заборони на відчуження та користування, в тому числі забудову та вирубку дерев, щодо наступних земельних ділянок:
- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0109 загальною площею 0,20 га. за адресою АДРЕСА_1 власник ОСОБА_3 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_1 );
- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0110 загальною площею 0,06 га. за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0111 загальною площею 0,11 га. за адресою м. Ужгород провулок Мостовий власник ОСОБА_4 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_2 ), а на підставі договору суперфіції №493 від 30.05.2017 також ТзОВ «Континент Інвест Груп» .
Арешт був накладений з метою їх збереження в якості речового доказу та недопущення продажу чи зміни власника, а також необхідністю проведення експертною установою призначеної комплексної оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи.
З оглянутої постанови Вищого господарського суду України від 12.11.2015 року слідчим суддею встановлено, що такою залишено постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 без змін.
Так, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 залишено без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 28.04.2014, яким у задоволенні позовних вимог прокурора міста Ужгорода в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, Закарпатського обласного українського музично-драматичного театру до Ужгородської міської ради та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про скасування п. 1 рішення Ужгородської міської ради від 16.07.2009 за №1181 "Про перелік земельних ділянок, які підлягають продажу шляхом аукціону", зокрема, у частині затвердження для продажу у власність шляхом аукціону земельної ділянки площею 0,20 га у АДРЕСА_1 ; скасування п. 1 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.09.2009 за №266 "Про проведення аукціону з продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення" у частині затвердження стартової ціни земельної ділянки площею 0,20 га у АДРЕСА_1 , яка підлягає продажу у власність шляхом аукціону; визнання недійсним аукціону з продажу земельної ділянки площею 0,20 га в АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,20 га в АДРЕСА_1 , позиція 1 від 26.10.2009, посилаючись на те, що на спірній земельній ділянці розташована частина споруди " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Закарпатського обласного українського музично-драматичного театру, яка є на балансі драмтеатру як система кондиціювання будівлі драматичного театру, було відмовлено.
Вказаними рішеннями судів підтверджено законність призначення та проведення аукціону з продажу земельної ділянки площею 0,20 га. за адресою АДРЕСА_1 , та в подальшому укладення договору купівлі продажу даної земельної ділянки.
Також, незаконність договору дарування вищевказаної земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 27.03.2017 в судовому порядку не встановлена.
Окрім того, арешт на вищевказану земельну ділянку накладався з метою проведення експертною установою призначеної комплексної оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи.
Слідчим суддею встановлено та неоспорено сторонами, що стороною обвинувачення у кримінальному провадженні №0000166 отримано висновок комплексної оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами якої визначено вартість земельних ділянок; проведено судову земельну технічну експертизу та отримано висновок № 15/51 від 12.05.2020 року, а також проведено судову будівельно-оціночну експертизу вартості споруд розташованих на земельних ділянках, висновок №0030/2020 від 07.09.2020 року.
Таким чином, вказана підстава накладення арешту на земельні ділянки відпала.
Крім того, відповідно до узагальненої судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому, таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними, слідчим суддею не може бути прийнято ухвалу про арешт майна, навіть якщо у нього є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Слідчому судді не надано доказів того, що теперішньому власнику земельної ділянки ОСОБА_3 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного нерухомого майна є ОСОБА_3 , з часу накладення арешту на майно минуло більше двох років і шести місяців, слідчим та прокурором не надано додаткових доказів на підтвердження відсутності підстав для скасування арешту, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2019 року у вигляді заборони на відчуження та користування, в тому числі забудову та вирубку дерев в частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0109 загальною площею 0,20 га. за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 (реєстраційна картка платника податків № НОМЕР_1 ) скасувати.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1