Справа № 495/8307/21
№ провадження 1-кс/495/2416/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 04.10.2021 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001198 від 02.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
01.10.2021 приблизно о 19:12 годині водій автомобіля марки «Мерседес-Бенз» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по автодорозі Р-72 сполученням Білгород-Дністровський - КПП Старокозаче, між с.Південне та с.Молога Білгород-Дністровського району Одеської області, здійснив наїзд зіткнення з автомобілем «Мерседес-Спринтер» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, водій ОСОБА_4 , отримав: закритий уламковий перелом лівого стегна, постраждалі були доставлені до Білгород-Дністрвоської міської лікарні.

За даним фактом 02.10.2021 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено транспортні засоби «MERCEDES-BENZ 316» р/н НОМЕР_2 та «MERCEDES-BENZ 409D» р/н НОМЕР_1 , які в результаті зіткнення залишили на собі сліди правопорушення. Слідчим зазначається, що з зазначеними транспортними засобами необхідно провести авто технічну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу слідів наїзду автомобіля на пішохода.

У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту зазначених автомобілів, щодо яких існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, а також з метою забезпечення цивільного позову.

На думку слідчого наразі є достатні підстави вважати, що при доступі до зазначеного автомобіля сторонніх осіб існує реальна загроза їх зміни або знищення, продажу або схову від досудового розслідування тощо.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав, що вказують на необхідність накладення арешту на зазначені автомобілі як речові докази слідчий просив клопотання задовольнити.

Позиції сторін.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власники майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001198 від 02.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, зазначається, що правовою підставою для накладення в рамках даного кримінального провадження арешту майна є забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази у вигляді автомобілю марки «MERCEDES-BENZ 316» р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , автомобілю марки «MERCEDES-BENZ 409D» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: Черкаська область, м. Умань, а також свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб НОМЕР_3 , водійського посвідчення НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Постановою слідчого від 04.10.2021 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 316» р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 409D» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: Черкаська область, м. Умань на підставі положень ст.56 КПК України було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.ст.7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Європейський Суд наголошує, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів (справа "Бакланов проти Російської Федерації" постанова від 09.06.2005 року, справа"Фрізен проти Російської Федерації" постанова від 24.03.2005 року). Верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Слідчий зазначив, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначених речей з метою наявності доказової бази.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Слідчий суддя в ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобілі шляхом заборони відчуження. Слідчим не доведений жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, які б вимагали застосування арешту з забороною користуватись автомобілем.

Постановами від 04.10.2021 було призначено проведення авто технічної експертизи з дослідження технічного стану транспортних засобів. Проте перебування вилученого майна у фактичному володінні та користуванні особи, у якої його було вилучено, не перешкоджає проведенню його експертного дослідження.

Стосовно накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, слідчий суддя вважає відсутніми правові підстави арешту вказаного майна. Так слідчим не було надано постанови про визнання зазначених документів речовими доказами у кримінальному провадженні за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. З урахуванням відсутності процесуального рішення, яке б вказувало, що вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт, здійснено у передбачений законом спосіб, вважаю неправомірним його використання у кримінальному провадженні, що свідчить про недоведеність слідчим необхідності накладення арешту майна на документи.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані матеріали, приходить до висновку, що накладення арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування та при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження. Разом з тим, з метою запобігання можливості відчуження, задля збереження речового доказу слідчий суддя вважає за можливим клопотання задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001198 від 02.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити частково.

Заборонити відчуження:

- автомобілю марки «MERCEDES-BENZ 316» р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

- автомобілю марки «MERCEDES-BENZ 409D» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: Черкаська область, місто Умань.

У задоволенні клопотання в частині щодо заборони користування вищезазначеним майном - відмовити.

У задоволенні клопотання в частині щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб НОМЕР_3 , водійське посвідчення НОМЕР_4 , НОМЕР_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1