Справа № 185/4259/21
Провадження № 1-кп/185/466/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2021 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 01 жовтня 2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком один рік, на підставі ст.75 КК України звільнено останнього від відбуття призначеного покарання з іспитовим терміном один рік;
- 05 грудня 2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.. Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 року замінено на 100 годин громадських робіт;
- 08 лютого 2016 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки три місяці. Звільнився з Криворіжської ВК № 80 умовно- достроково на чотири місяці двадцять сім днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України, -
Постановою Петропавлівського районного суду від 02 липня 2020 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.
03 вересня 2020 року у приміщенні Павлоградського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованому за адресою: вул. Ганни Світличної, 53, м. Павлоград, Дніпропетровська область, ОСОБА_4 став на облік та був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, а також попереджений про те, що у разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.
03 вересня 2020 року ОСОБА_4 було видано направлення на відпрацювання суспільно - корисних робіт до Межиріцької сільської ради, на підставі якого розпорядженням Межиріцького сільського голови № 342-р від 07.09.2021 року ОСОБА_4 прийнято робітником до виконавчого комітету Межиріцької сільської ради для відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
07 вересня 2020 року ОСОБА_4 почав відбувати адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт, однак з 05.10.2020 року, маючи умисел у формі бездіяльності, направлений на ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, перестав виходити на суспільно корисні роботи.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 22.12.2020 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб.
Однак ОСОБА_4 після відбуття адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб, маючи умисел у формі бездіяльності, направлений на злісне ухилення від виконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, достовірно знаючи, що за невиконання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт йому загрожує кримінальна відповідальність, в період часу з 27.01.2021 року по 26.05.2021 рік до виконавчого комітету Межиріцької сільської ради відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт не являвся, поважних причин для неявки не мав, тобто злісно ухилявся від відбування суспільно корисних робіт.
Станом на 26.05.2021 року ОСОБА_4 відпрацював 78 годин з призначеного йому постановою Петропавлівського районного суду від 02.07.2020 року адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, відмовившись від дачі пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України підтверджується наступними доказами.
Копією постанови Петропавлівського районного суду від 02 липня 2020 року відповідно до якого ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.
Копією направлення від 03 вересня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було направлено на відпрацювання суспільно - корисних робіт до Межиріцької сільської ради.
Копією розпорядженням Межиріцького сільського голови № 342-р від 07.09.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 прийнято робітником до виконавчого комітету Межиріцької сільської ради для відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Копією довідки, відповідно до якої ОСОБА_4 з 05.10.2020 року, перестав виходити на суспільно корисні роботи.
Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , а також з іншими доказами зокрема, дослідженими судом документами, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.
Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ст.389-2 КК України, як злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше був неодноразово судимий, підлягає покаранню за вчинений ним нетяжкий злочин, відповідно до довідки № 21/20/6643-21/1 від 04.10.2021 року повністю відбув суспільно корисні роботи.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою провину, розкаявся у вчиненому.
З обтяжуючих обставин суд враховує рецидив злочинів.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ст.389-2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції даної статті, але умовно, із застосуванням до покарання положень, передбачених ст.75,76 КК України
Речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.389-2 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ст.389-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_5