ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/2482/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/872/22 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 17 листопада 2021 року про повернення обвинувального акту у відношенні ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000929 за обвинуваченням ОСОБА_10 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 350 Кримінального кодексу України, повернуто прокурору. Суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення викладено у скороченій, стислій формі, без зазначення місця перебування учасників до вчинення активних дій обвинуваченого, спрямованих на реалізацію умислу на заподіяння легкого тілесного ушкодження громадянинові, який виконує громадський обов`язок.
Формулювання обвинувачення не містить посилання на обставини, за яких обвинувачений, міг реально сприймати факт правомірної діяльності потерпілого і як наслідок, спрямованість його умислу саме на умисне заподіяння тілесного ушкодження викликане громадською діяльністю потерпілої особи. Суд зазначив, що ОСОБА_11 , на час подій, які мали місце 22.09.2019, не був прийнятий на посаду єгеря громадської організації товариства мисливців і рибалок «Лотос», що вбачається зі змісту обвинувального акту (наказ №4-К від 24.09.2019) однак, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, був допитаний в якості потерпілого 24.09.2019. Відсутність в обвинувальному акті відповідної правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.
Прокурор, не погодившись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Повернути обвинувальний акт на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
В обгрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що наведена судом підстава не перешкоджає призначенню обвинувального акту до судового розгляду, обвинувачення сформовано чітко, є посилання на обставини 22.09.2019 року. Судом не взято до уваги, що прокурор має право змінити обвинувачення.
Від захисника обвинуваченого надійшли заперечення на подану апеляційну скаргу, де останній зазначає, що викладені в обвинувальному акті обставини суперечать матеріалам провадження. Вказує на ті ж мотиви, що викладені в оскаржуваній ухвалі. ОСОБА_11 не може бути потерпілим по даній справі.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, захисника обвинуваченого та представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути прокурору обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, даний обвинувальний акт містить необхідні відомості, що передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, у тому числі і ті, що передбачені п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, тобто містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно обвинувального акту дії ОСОБА_12 кваліфіковані за ч. 2 ст. 350 КК України як заподіяння легкого тілесного ушкодження громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку із його громадської діяльністю. При цьому зі змісту пред`явленого обвинувачення вбачається, що тілесні ушкодження були спричинені саме ОСОБА_13 , останній зазначений потерпілим у кримінальному провадженні. Щодо спричинення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 в обвинувальному акті не зазначається. Вказівка в реєстрі матеріалів досудового розслідування на те, що ОСОБА_11 був допитаний в якості потерпілого, не свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, як і не є підставою для його повернення та обставина, що ОСОБА_11 був прийнятий на посаду єгеря після інкримінованих обвинуваченому подій. Крім того, поза увагою суду залишено те, що згідно цього ж реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_11 в подальшому допитувався в якості свідка.
Виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення є достатніми для правильного розуміння обставин та реалізації права на захист. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Отже, положень ст. 291 КПК дотримано, порушень, як на це вказує суд першої інстанції, не встановлено. Посилання суду на те, що формулювання обвинувачення не містить вказівки на обставини, за яких обвинувачений міг реально сприймати факт правомірної діяльності потерпілого є безпідставним, оскільки сторона обвинувачення зазначає ті обставини, які вважає встановленими. Крім того, зазначене судом підлягає з`ясуванню безпосередньо під час судового розгляду, оскільки доведення елементів кримінального правопорушення, обґрунтованості обвинувачення зібраними доказами покладається на прокурора під час судового розгляду, а суд, відповідно до норм ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Наведені судом підстави для повернення обвинувального акту є такими, що не узгоджуються з вимогами ст. 291 КПК України, інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено, у зв`язку із чим ухвала про повернення прокурору обвинувального акта підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 17 листопада 2021 року про повернення обвинувального акту у відношенні ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді