Справа № № 585/2963/21
Номер провадження 1-кп/585/401/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
06 грудня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни клопотання у кримінальному провадженні № 0000551 від 29.09.2021 р. та № 0000575 від 11.10.2021 року про застосування заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шімановськ, Амурської області, РФ, громадянина України, з середньою спеціалізованою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчинення суспільно - небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185 та ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
До суду внесено погоджене прокурором клопотання відносно ОСОБА_5 про застосування примусових заходів медичного характеру.

З клопотання та доданих до нього доказів слідує, що 17 серпня 2021 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Полтавська в м. Ромни Сумської області, з пошкодженого пожежею приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_7 , за допомогою ОСОБА_8 проник в приміщення магазину через вікно та таємно викрав три батареї опалення (радіатори), завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на суму 493, 5 грн. (вага кожної радіатора опалення 23, 5 кг, вартість 1 кг металобрухту становить 7 грн.).

Крім того, ОСОБА_5 18 серпня 2021 року близько 10 год. 00 хв. за допомогою ОСОБА_8 проник в приміщення вищевказаного магазину через вікно, три батареї опалення (радіатори) та викрав , завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на суму 493, 5 грн. (вага кожної радіатора опалення 23, 5 кг, вартість 1 кг металобрухту становить 7 грн.).

Крім того, 17.10.2021 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , прийшов до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , де з останньою вжив алкогольні напої. В ході спільного відпочинку ОСОБА_5 попрохав у ОСОБА_9 її мобільний телефон, щоб зателефонувати до знайомого. Взявши мобільний телефон ОСОБА_10 , вирішив викрасти мобільний телефон. Після телефонної розмови ОСОБА_5 , повернув мобільний телефон Світлані, яка поклала його на батарею опалення в одній із кімнат будинку.
ОСОБА_5 , підійшов до батареї опалення, взяв до рук мобільний телефон марки «Doogee» моделі «Х20» l/16Gb Black, після чого поклав його в кишеню куртки, та залишив вище вказаний будинок, тим самим викрав мобільний телефон, завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1200 гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_5 , надав пояснення, з яких вбачається, що він не заперечує свою причетність до подій, які викладенні у клопотаннях. Не заперечує проти задоволення клопотань внесених щодо нього. Додатково зазначив, що 17 та 18 серпня він заліз разом із ОСОБА_8 до магазину Мікс та вчинив звідти крадіжку батарей. Так, він просив ОСОБА_11 подати йому батареї, перший раз відвозив батареї сам, другий разом разом з ОСОБА_8 . Він говорив ОСОБА_8 про те, що власниця дозволила йому взяти ці батареї, хоча насправді такого дозволу він не отримував. Телефон у потерпілої ОСОБА_6 взяв щоб зателефонувати знайомому, хотів повернути, але не повернув, та остання звернулась в поліцію.
ОСОБА_6 повідомила , що ОСОБА_5 був у неї в гостях. Після того як він пішов, то виявила пропажу телефон, вона йому пізніше зателефонувала і спитала де телефон, він обіцяв, що поверне телефон, але не повернув і вона звернулась з заявою до відділу поліції. На даний час телефон їй повернуто.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та вважає, що воно підлягає задоволенню.
Захисник вважає, що клопотання про застосування щодо підзахисного примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку підлягає задоволенню, як таке, що ґрунтується на законі та не порушує прав ОСОБА_5 .
Вислухавши пояснення прокурора. ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_6 , дослідивши матеріали надані прокурором на підтвердження фактів вчинення ОСОБА_5 зазначених вище суспільно небезпечних діянь, суд приходить до висновку про доведеність в тому, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку радіаторів опалення з магазину «Мікс» та мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_6 .
Наведені докази вказують на те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечні діяння, які мають ознаки правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №385 від 20.09.2021 року та висновку судово-психіатричної експертизи № 441 від 01.11.2021 року, ОСОБА_5 виявляє ознаки органічного шизофреноподібного (переважно маячного) розладу, не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час скоєння кримінальних правопорушень ОСОБА_5 виявляв ознаки органічного шизофреноподібного (переважно маячного) розладу, не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Як вбачається зі змісту ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.
В силу вимог ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; або, особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
У відповідності до вимог ст. ст. 511, 512КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування.
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме. Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
За приписами, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" № 7 від 03.06.2005 року, Закону України"Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру. Застосування заходів примусового заходу медичного характеру за рішенням суду може полягати лише в їх застосуванні, при цьому, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.
Згідно п. 3 наказу МОЗ України №397 від 08.10.2001року "Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади" вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
З урахуванням вищевикладеного та думки учасників розгляду, суд дійшов висновку, що суспільно-небезпечне діяння мало місце і вчинене воно ОСОБА_5 в стані неосудності, в момент скоєння правопорушень він страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного (переважно маячного) розладу, яке вимагає лікувальних заходів та потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент розгляду даного кримінального провадження і він потребує застосування примусових заходів медичного характеру увигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення товарознавчої експертизи віднести за рахунок держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід в зазначеному кримінальному провадження не обирався.
Долю речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 512, 513, 516 КПК України, ст.19, 92, 93, 94 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000551 від 29.09.2021 р. та № 0000575 від 11.10.2021 , відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч.3 ст.185 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шімановськ, Амурської області, РФ, громадянина України, з середньою спеціалізованою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази у кримінальному провадженні: два сталеві радіатори опалення бренду «СОРА» та електродвигун, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити в розпорядженні останньої.

-мобільний телефон марки БОСЮЕЕ», модель «Х20», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останньої.
Витрати за проведення експертиз віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти днів), з дня її проголошення.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору та захиснику.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1