Справа № 373/1074/21
Номер провадження 1-кп/373/151/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 ; розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000526 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнівчик Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; несудимого; працюючого водієм автотранспортних засобів ФОП ОСОБА_8 ;

за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019 приблизно о 22 год. 50 хв. ОСОБА_7 , керуючи технічно справним сідловим тягачем марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зчепленні з напівпричепом "Blumhardt", реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по 96 км+150 м автодороги "Київ-Харків", яка перебуває в межах Бориспільського (минулого Переяслав-Хмельницького) району Київської області, в напрямку м. Харкова, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д), 12.2 та 10.1 Правил дорожнього руху України, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху. ОСОБА_7 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу та місце його розташування на проїзній частині, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та слідкувати за дорожньою обстановкою, здійснив зміну напрямку свого руху, допустив виїзд на праве відносно свого напрямку руху узбіччя, де контактував з сідловим тягачем "Daf", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебував у зчепленні з напівпричепом "Pacton", реєстраційний номер НОМЕР_4 , який стояв у нерухомому стані, та з котрого з-під задньої лівої частини вилізав пішохід ОСОБА_9 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Смерть ОСОБА_9 наступила від поєднаної травми голови тулубу та кінцівок, яка супроводжувалась руйнацією життєво-важливих органів. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа спирти та їх ізомери не виявлено. Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д), 12.2 та 10.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що він керував 17.07.2019 приблизно о 23 год. технічно справним "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, та рухаючись по 96 кілометру автодороги "Київ-Харків" у зв`язку з уникненням перешкоди на дорозі у вигляді іншого транспортного засобу наїхав на узбіччі на пішохода, який в положенні лежачи ремонтував автомобіль "Daf", реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після наїзду на пішохода, який в подальшому виявився ОСОБА_9 , було невідкладно викликано швидку медичну допомогу та поліцію. Просив не застосовувати покарання, пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки керування вантажними автомобілями є основним джерелом доходів для нього та сім`ї. Запевнив, що в подальшому не порушуватиме Правил дорожнього руху України, попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_6 , якій добровільно відшкодовуватиме завдану шкоду.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Суд не вбачає обставин, що обтяжували б покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесно до тяжких злочинів, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, працює водієм.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, заяву потерпілої та висновок уповноваженого органу з питань пробації щодо можливості призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, обравши покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Так, звільненням від покарання винному слід встановити достатній іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків за ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нового кримінального правопорушення.

Призначення іншого покарання як основного за строком, так і додаткового у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є недоцільним, оскільки не відповідатиме принципу індивідуалізації покарання. Судом враховано як наявність негативних суспільно-небезпечних наслідків, так і думку усіх учасників кримінального провадження, які просили не застосовувати до останнього реальне покарання у вигляді позбавлення волі, виключно позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, відсутність відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази (транспортний засіб, напівпричіп) підлягають залишенню на зберіганні у відповідальної за зберігання особи до подання до суду документів на право власності, для вирішення питання повернення належному законному власнику, яким може бути відповідальна за зберігання речових доказів в кримінальному провадженні особа - ОСОБА_8 (фізична особа або фізична особа-підприємець).

Долю речових доказів та судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись статтями 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти такі обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі, а саме: тягач марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп "Blumhardt", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебувають на зберіганні відповідно до розписок від ОСОБА_8 , залишити на зберіганні у ОСОБА_8 .

Стягнути на користь держави із ОСОБА_7 вартість процесуальних витрат на залучення експерта в кримінальному провадженні, а саме:

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 2198 грн 14 коп. (висновок експерта № 12-1/12835 від 07.10.2019);

- за проведення судової інженерно-технічної експертизи в сумі 1884 грн 12 коп. (висновок експерта № 12-1/1837 від 16.09.2019);

- за проведення судової інженерно-технічної експертизи в сумі 1884 грн 12 коп. (висновок експерта № 12-1/1839 від 16.09.2019);

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 4118 грн 88 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-21/30585-ІТ від 29.06.2021).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_10