Справа №212/2366/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 12.03.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, має неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 25.07.2019 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 11.12.2020 по відбуттю строку покарання, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , повторно, 11 березня 2021 року приблизно о 13.48 год., перебуваючи неподалік будинку № 9 по вул. Стасова в Покровському районі м. Кривого Рогу, в ході спілкування з раніше знайомими ОСОБА_6 , побачив у його руках мобільний телефон «Самсунг GT-I8262» чорного кольору, і в цей час у нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме вказаним телефоном, реалізуючи який з корисливих мотивів під вигаданим приводом здійснення дзвінка ОСОБА_3 попросив потерпілого ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон марки «Самсунг GT-I8262» чорного кольору, тим самим ввівши останнього в оману щодо своїх істинних намірів, на що ОСОБА_6 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_3 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Самсунг GT-I8262» чорного кольору імеі 1 НОМЕР_1 , імеі 2 НОМЕР_2 вартістю 370,00 грн., який ОСОБА_3 , отримавши у своє володіння, утримуючи вказане майно при собі, з місця скоєння кримніального правопорушення зник та таким чином заволодів особистим майном ОСОБА_6 на суму 370,00 грн., чим спричинив останньому майнову шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України, пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 , попросив його дати телефон погратися, той віддав і пішов до магазину, а він (обвинувачений) сів у маршрутне таксі і поїхав. При цьому пояснив, що ОСОБА_8 не надавав йому дозволу забирати телефон, він розуміє, що вчинив злочин, але на наступний день він мав намір повернути телефон ОСОБА_8 , але зустрів співробітників поліції, які повідомили про кримінальну справу і вилучили у нього телефон. Просив суд суворо не карати, щиро розкаявся у вчиненому.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 11 березня 2021 року він пішов до магазину, зустрів ОСОБА_9 , який попросив у нього мобільний телефон, він (потерпілий) надав ОСОБА_9 телефон і пішов до магазину, коли повернувся ОСОБА_9 з телефоном не було вже, і тоді він повідомив поліцію на лінію «102». Пояснив, що телефон йому повернули, він жодних претензій до Забари не має, вважає, що відбулося непорозуміння, просив не карати суворо обвинуваченого, і не призначати покарання у виді позбавлення волі.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 в повній мірі викритий в скоєнні злочину та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра не перебуває і не перебував, перебував на обліку у лікаря нарколога у період з квітня 2013 року по лютий 2014 року, одружений, має неповнолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово судимий, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, враховуючи думку потерпілого, який заявив про відсутність претензій до обвинуваченого і просив не позбавляти його волі, а також висновки органу пробації, викладені в досудовій доповіді, проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 190 ч. 2 КК України у виді обмеження волі.

Також, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, який визнав повністю вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся, можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, дію якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон «Самсунг GT-I8262», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити у розпорядженні власника ОСОБА_6 .
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1