Справа № 490/8225/21
н/п 1-кп/490/709/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області, за національністю - українець, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 16.06.2021 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 672,5 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, що полягає у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Враховуючи, що ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3статті 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визначивши обсяг та порядок дослідження доказів такий як, допит обвинуваченого, дослідження документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту ОСОБА_3 суду надав показання, що дійсно викрав болгарку для здачі у пункт прийому, даний апарат здав за 150 гривень, вину визнав повністю, розкаявся.
Приймаючи до уваги показання, надані суду обвинуваченим, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, що полягає у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно доведена.
Досліджуючи відомості про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 , раніше не судимий 16.06.2021 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , 2010 року народження та ОСОБА_7 , 2005 року народження, за довідкою-характеристикою позиціонує себе з негативного боку.
Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_3 , органом пробації зроблений висновок про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без обмеження або позбавлення волі на певний строк, обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до положеньстатті 12 КК України, є нетяжким злочином, відомості про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням викладеного, за сукупності наведених вище обставин, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 статті 190 Кримінального кодексу України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.06.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 13 днів.
Крім того, з огляду на обставини справи та відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст. ст. 314, 373 - 374, 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт, призначене вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.06.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 13 (тринадцять) днів.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1, 2 ч. 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суд у після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1