Справа № 740/3398/20
Провадження № 1-кп/740/30/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
- прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
- захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту

у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України;
- ОСОБА_14 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_15 за ч. 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_6 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України;
- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України,
установив:
У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області з 11 серпня 2020 року перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження.
Судові засідання у справі неодноразово відкладалися з різних причин, востаннє на 28 січня 2022 року, 14-00 год.
До суду надійшло письмове клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 .
Клопотання прокурора мотивоване тим, що обвинувачена обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за які санкціями статей кримінального закону передбачена безальтернативна відповідальність у вигляді позбавлення волі; вина підтверджується зібраними у справі доказами.
Необхідність продовження дії запобіжного заходу обумовлена забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченої та з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зникли та не зменшилися.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 та просив задовольнити з викладених у ньому обставин.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_13 заперечили проти задоволення клопотання, пославшись на його необґрунтованість, просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, вказавши на відсутність доказів щодо антигромадської поведінки обвинуваченої.
Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов таких висновків.
За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Клопотання прокурора містить обґрунтування про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), його поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Разом з цим метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, за висновками ЄСПЛ, справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 , суд ураховує, що обвинувачені та свідки у кримінальному провадженні до цього часу не допитані, а лише розпочато дослідження доказів у справі. Також суд ураховує в сукупності відомості про ступінь тяжкості кримінального правопорушення, його правову кваліфікацію, про особу обвинуваченої.
Для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжних заходів і які не перестали існувати на теперішній час, суд ураховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а тому суд вважає виправданим продовження дії застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу.

Застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби суд вважає пропорційним наявним у кримінальному провадженні ризикам, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, є пропорційним порівняно з поставленою метою обрання, а також достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої. Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу суд на цей час не вбачає.
З огляду на вказане, клопотання прокурора слід задовольнити.
Керуючись ст. 2, 7, 9, 178, 194, 331, 376 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло у період часу з 21-00 год. до 07-00 год. доби, за виключенням необхідності звернення за невідкладною медичною допомогою, та дію обов`язків, а саме: прибувати на виклики до суду; не відлучатись із села Черняхівка Ніжинського району без дозволу суду та повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи до 25 березня 2022 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1