Справа № 570/5028/21
номер провадження 1-кп/570/167/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000652 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, непрацюючого, є інвалідом ІІІ групи, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , який є раніше не судимим,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 20 жовтня 2021 року о 12 годині 30 хвилин, знаходячись на земельній ділянці, а саме: на перегоні «Рівне - Обарів», 239 - 240 км с. Городок Рівненського району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою лопати та сокири здійснив розкопування ґрунту та демонтував 17 метрів магістрального кабелю вартістю 2517 гривень, що знаходиться на балансі виробничого підрозділу «Здолбунівської дистанції сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця», акціонерного товариства «Укрзалізниця», чим завдав зазначеному товариству майнову шкоду у вказаному розмірі. Однак, ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, оскільки був помічений працівниками воєнізованої охорони залізничної станції Здолбунів.
Представник потерпілого в судовому засіданні просила задовольнити поданий потерпілим цивільний позов. Відносно призначення покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні незакінченого замаху на крадіжку визнав повністю і суду показав, що він 20 жовтня 2021 року о 12 годині 30 хвилин, знаходячись на земельній ділянці, а саме: на перегоні «Рівне - Обарів», 239 - 240 км. с. Городок Рівненського району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою лопати та сокири здійснив розкопування ґрунту та демонтував 17 м. магістрального кабелю. Однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, оскільки був помічений працівниками воєнізованої охорони залізничної станції Здолбунів. Повністю погодився із вартістю та кількістю кабелю, який він намагався викрасти.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , які полягали у здійсненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та представник потерпілого також не оспорювали фактичні обставини провадження під час досудового слідства, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши підсудному положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, та обмежив судове слідство дослідженням даних, які характеризують особу підсудного.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Потерпілим акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до обвинуваченого ОСОБА_5 подано цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позивач просить стягнути 28278 гривень 05 копійок з ПДВ заподіяної шкоди.
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди.
У відповідності до ч.1. ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Цивільний позов підлягає до задоволення на підставі ст. 1166 ЦК України та з урахуванням принципу диспозитивності (обвинувачений визнав позовні вимоги повністю).
За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання прокурором в судовому засіданні не заявлено, а судом не встановлено.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість призначення підсудному покарання за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт за нижньою межею санкції.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази по справі знищити.
Цивільний позов АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» 28278 (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 05 копійок з ПДВ заподіяної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1