Справа № 132/3837/20
Провадження №1-кп/132/63/21
Вирок
Іменем України
21.10.2021р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397 від 30.09.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 26.09.2020р. близько 00год.30хв. маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи неподалік кафе «Ваніла», що розташоване за адресою: Вінницька область, Калинівський район, село Гущинці, вулиця Шевченка, будинок № 98, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли внаслідок словесного конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, з метою нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_7 та умисно наніс тому декілька ударів кулаком в область обличчя, після чого залишив місце події. Внаслідок умисної неправомірної дії, ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді синця лівого ока, синця правого ока, садна та синець лівої вушної мушлі, закритий перелом кісток носа, кровотечі носа, викривлення носової переділки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 83 від 30.10.2020р. відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно 26.09.2020р. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаком в область обличчя.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог закону.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, правильно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до кримінального проступку, не судимий, неодружений, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставиною, яке обтяжує його покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 необхідно призначити покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Розмір штрафу ОСОБА_10 , судом визначений виходячи з тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.

Дане покарання, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Суд не може погодитись із позицією прокурора щодо призначення покарання виключно у виді громадських робіт, оскільки відсутність офіційного працевлаштування, на думку суду не є перешкодою для призначення покарання у вигляді штрафу.

Більш того, запропоноване прокурором покарання у вигляді громадських робіт, не перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, не відповідає його меті, гуманності, справедливості, потягне за собою порушення засад виваженості.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_10 під час досудового розслідування та судового розгляду, не застосовувався.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду в рамках цього кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 не пред`являвся.

Речові докази та витрати на проведення експертних досліджень в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя