Ухвала
17 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 481/505/17
провадження № 51-5355ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на судові рішення щодо останньої,

встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на судові рішення щодо ОСОБА_5 .

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається, серед іншого, судове рішення, що оскаржується.
Всупереч указаній нормі, предмет оскарження у змісті касаційної скарги не конкретизовано. Зокрема, захисник у касаційній скарзі ставить вимогу про скасування вироку Новобузького районного суду Миколаївської області та ухвали Миколаївського районного суду без зазначення дати ухвалення оскаржених судових рішень, разом з тим у вступній частині касаційної скарги зазначено, що вона подана на ухвалу Миколаївського апеляційного суду.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
При цьому, неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом перегляду судом касаційної інстанції, оскільки, відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Захисник у касаційній скарзі наводить доводи щодо порушення принципу змагальності під час розслідування кримінального провадження та розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи це тим, що всі клопотання обвинуваченої, які вона подавала під час досудового розслідування та судового розгляду про витребування доказів, а також про виклик та допит свідків були відхилені, при цьому не обґрунтовує, яких саме порушень норм КПК допустилися суди першої та апеляційної інстанцій в цій частині, враховуючи те, що відмова у задоволенні клопотання не може вважатися безумовним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Також в касаційній скарзі захисник стверджує про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, обґрунтовуючи такі твердження наявністю пом`якшуючих обставин, які не були взяті судами до уваги, однак не зазначає які саме обставини, які б пом`якшували покарання, з огляду на приписи ст. 66 Кримінального кодексу України, судами були залишені поза увагою.
Водночас доводи щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої суперечать твердженням захисника про відсутність складу інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.
Приписами ст. 415 КПК визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, суд призначає новий розгляд у суді першої інстанції, а саме: якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Захисник в касаційній скарзі порушує питання про скасування оскаржених судових рішень із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, однак підстав, вичерпний перелік яких для цього передбачений статтями 412, 415 КПК, не наводить.
Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
В недотримання указаної вимоги, захисник до касаційної скарги не додав належним чином засвідчених копій оскаржених судових рішень, про що відповідальними особами управління забезпечення автоматизованого документообігу суду складений акт №928 від 12 листопада 2021 року. Це не лише становить формальне порушення ч. 5 ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 цього Кодексу та перевірити обґрунтованість його доводів щодо незаконності оскаржених судових рішень.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд (п. 21 ст. 3 КПК), при цьому припинено діяльність Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України.
Однак, усупереч положенням КПК, захисник звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, яку адресував Верховному Суду України.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк для усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3