Справа №487/2464/21
Провадження №1-кс/487/4592/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві про відмову у задоволені клопотання про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000001, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2021 року адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві про відмову у задоволені клопотання про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000001 .
В скарзі адвокат ОСОБА_3 просила скасувати незаконне рішення слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим, зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим.
Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Главою 26 КПК України, визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
Зокрема, п.п.1,7 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність дізнавача, слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих розшукових дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Положеннями ч.1 ст.308 КПК України, розгляд скарг підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, іншої особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, щодо недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. віднесено до повноважень прокурора вищого рівня, рішення якого, може бути предметом оскарження слідчому судді у відповідності до приписів п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України.
За положеннями ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Як зазначає, ОСОБА_3 у поданій скарзі, 03.08.2021 року ОСОБА_2 отримав від ТУ ДБР рішення про відмову у визнанні потерпілим .
Процесуальне рішення, в розумінні положень ч.3 ст.110 КПК України, а саме Постанова про відмову у задоволенні клопотання слідчим не приймалося.
Таким чином, саме факт не розгляду слідчим клопотання ОСОБА_2 в порядку ст.220 КПК Країни, може бути предметом окремого самостійного оскарження, а саме, як не здійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Як вбачається зі скарги, адвокат ОСОБА_4 фактично оскаржила до слідчого судді процесуальне рішення слідчого, яке при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні не приймалося.
Відповідно з частини 4 статті 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві про відмову у задоволені клопотання про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000001.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргою невідкладно надіслати ска ржнику, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1