ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/504/22
Провадження № 1-кп/210/356/22

"02" лютого 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 26 січня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 07 жовтня 2004 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.309 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років обмеження волі. Звільнився 29 квітня 2005 року з місць позбавлення волі умовно-достроково, на підставі ст.81 КК України, на невідбутий термін покарання 11 місяців 12 днів;

2) 26 липня 2007 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.309 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі;

3) 20 січня 2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.263 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 01 року позбавлення волі;

4) 22 березня 2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.2, 395, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2010 року, згідно ст.ст.411, 413 КПК України, вважається засудженим за сукупністю вироків Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2010 року та Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2010 року, до покарання у вигляді 04 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнився 22 лютого 2013 року з місць позбавлення волі умовно-достроково, на підставі ст.81 КК України, на невідбутий термін покарання 01 рік 04 місяці 04 дні;

5) 06 лютого 2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185ч.3, 263 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, до показання у вигляді 03 років 04 місяців позбавлення волі. Звільнився 22 листопада 2016 року з місць позбавлення волі по відбуттю строк покарання;

6) 28 вересня 2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.213 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 01 року обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік;

7) 05 листопада 2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.126 ч.1 КК України, до покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 гривень,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.357 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 січня 2022 року, приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_3 , знаходився у квартирі АДРЕСА_2 зі своїм знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , де вони спільно вживали алкогольні напої.

Того ж дня, приблизно о 13:10 годині, ОСОБА_3 , помітив що в сумці ОСОБА_4 , знаходиться паспорт громадянина України, який належить останньому. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , та обернення його на свою користь.

Так, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості у вищезазначеному місці та часі таємно викрав паспорт громадянина України, належний ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , виданий 30 травня 2005 року Покровським РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області. Після чого, ОСОБА_3 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив всі дії для доведення правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував протиправний намір, спрямований на викрадення паспорту громадянина України, належний ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.357 ч.3 КК України, за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, і він згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим клопоче про розгляд обвинувального акту відносно останнього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_7 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку.

Також, у вказаній заяві зазначає, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілим ОСОБА_4 також надано письмову згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

У відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.357 ч.3 КК України.

Згідно з частини 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, винну особу, який раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, перебував на обліку у лікаря-нарколога, характеризується задовільно.

На підставі ст.66 КК України як обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

До обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить рецидив.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання у вигляді штрафу, у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Матеріальні збитки відносно потерпілого відсутні. Цивільний позов не заявлено. Право потерпілому на його пред`явлення роз`яснено.

Судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні і призначити йому покарання за ст.357 ч.3 КК України, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), що становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України не обирався.

Речовий доказ перерахований на арк.крим.пров.№22, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 30 травня 2005 року Покровським РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області, котрий повернуто потерпілому ОСОБА_4 , залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0000031 від 26 січня 2022 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/504/22, провадження №1-кп/210/356/22.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1