ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/719/21 Справа № 697/1966/21 Категорія: ст. 291 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000056 від 29.09.2021 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000056 від 29.09.2021 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Не погодившись з рішенням суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2021 року щодо повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 з підстав її незаконності та необґрунтованості. Постановити нову ухвалу, якою направити кримінальне провадження для розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування своєї апеляції прокурор зазначає, що в обвинувальному акті чітко зазначені усі його складові відповідно до вимог ст. 291 КПК України, детально викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, сформульовано обвинувачення та зазначено правову кваліфікацію правопорушення, а твердження захисника ОСОБА_8 щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими.

Так, вказує прокурор, суд в порушення ст. 314-315 КПК України, не встановивши підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, фактично перейшов до стадії підготовки до судового розгляду, в ході якого розглянув клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту та задовольнив його.

Крім того, поза увагою суду залишилося те, що у відповідності до ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику. Статтею 42 КПК України, в частині, що стосується прав підозрюваного, обвинуваченого, право заявляти клопотання про повернення обвинувального акту прокурору не передбачено.

Також, суд в основу обґрунтування оскаржуваного рішення зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України оскільки обвинувальний акт не містить анкетних відомостей потерпілого. Суд дійшов таких висновків, посилаючись на те, що «Фабула ч. 2 ст. 191 КК України, яка інкримінується обвинуваченій, передбачає наявність потерпілого». Проте, з такими твердженнями суду першої інстанції не можливо погодитися, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У відповідності до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого має містити анкетні відомості кожного потерпілого. Водночас у даному кримінальному провадженні жодна фізична чи юридична особа не залучалася як потерпіла, а тому підстави для внесення таких даних до обвинувального акту відсутні, що залишилося поза увагою суду. А відповідь на питання чи мало місце порушення вимог КПК України за таких обставин справи, можливо отримати лише проведенням повного судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області винесено із грубим порушенням вимог ч. 4 ст. 370 КПК України, оскільки в ньому не наведено належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення, які б ґрунтувалися на об`єктивно встановлених обставинах справи.

Поза увагою суду лишилися доводи прокурора про те, що на час завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні Литвинецька сільська рада, Канівського району Черкаської області, згідно з реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців перебувала в процесі припинення з 16.12.2020 року, а бюджетні кошти на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення для Бобрицької сільської ради були чужими.

Крім вищевикладеного, прокурор зазначає, що ухвала про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам п.2 ч. 3 ст. 372 КПК України, оскільки у резолютивній частині ухвали не зазначено строк і порядок набрання нею законної сили.

Адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , а ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2021 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 191 КК України, залишити без змін. Апеляційний розгляд просив проводити без його участі та обвинуваченої ОСОБА_8 .

Зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, а тому висновки суду про його повернення прокурору є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу з мотивів, що в ній наведені, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернення обвинувального акта прокурору у підготовчому судовому засіданні можливе, якщо такий акт не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта у даному провадженні суд зазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримався, а висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимога ст. 291 КПК України належно не вмотивовані.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про відсутність безумовних підстав для повернення обвинувального акта прокурору, зокрема про те, що суд вийшов за межі розгляду питань, з`ясування та вирішення яких відповідно до ст.ст. 314, 315 КПК України має здійснюватись в підготовчому судовому провадженні, при цьому суд фактично перейшов до стадії підготовки до судового розгляду, в ході якого розглянув клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, що на даному етапі є неприпустимим.

Посилання місцевого суду на відсутність в обвинувальному акті відомостей про потерпілого, колегія суддів не вбачає обґрунтованою підставою для повернення обвинувального акта, оскільки, відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України. А у відповідності до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити анкетні відомості кожного потерпілого. Водночас у даному кримінальному провадженні жодна фізична чи юридична особа не залучалася як потерпіла сторона, а тому підстави для внесення таких даних до обвинувального акту відсутні, що залишилося поза увагою суду. При цьому відповідь на питання чи мало місце порушення вимог КПК України за таких обставин справи, можливо отримати лише проведенням повного судового розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів не ставить під сумнів право суду першої інстанції вказати прокурору на певні з точки зору суду недоліки у змісті обвинувального акту, якщо такі виявлені, однак не будь-які недоліки, які вбачаються такими судом першої інстанції, є законною підставою для повернення обвинувального акту.

Враховуючи наведене, колегія суддів не може погодитися з позицією суду першої інстанції, що зазначені обставини можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Тому колегія суддів вбачає апеляційну скаргу прокурора такою, що має бути задоволена.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. ст. 291, 314, 404, 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2021 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді