Справа № 462/767/21
провадження 1-кп/462/148/22
У Х В А Л А

05 січня 2022 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого цивільного відповідача: ОСОБА_5 ,
цивільного позивача: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави, суд

в с т а н о в и в:

на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001592 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
04.09.2020 року Залізничним районним судом м. Львова ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2021 року ОСОБА_5 продовжено строки запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.03.2021 року.

Ухвалою суду від 23.11.2021 року ОСОБА_5 продовжено строки запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 21 січня 2022 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , вказавши, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , не зменшились, а підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та вказав, що підстави для тримання його підзахисного під вартою відсутні, а тому просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт з правом носіння електронного засобу контролю.
Цивільний позивач ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, суд виходить з такого.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
У відповідності до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у справі проведено допит потерпілого ОСОБА_7 та триває допит свідків, дані про особу обвинуваченого, зокрема відсутність соціально-стримуючих факторів, відсутність постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, неодружений, а також наявність ризику незаконного впливу на свідків, ризик переховуватись від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також суд враховує, що у разі визнання винним, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та враховує наявні дані, що характеризують його особу.
Стороною захисту не надано жодних доказів, що дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, зокрема цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Беручи до уваги викладене, а також обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім засобом, який зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, суд вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави - задовольнити.

Продовжити дію застосування обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці (60 днів), а саме до 05 березня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1