Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1729/21
Провадження № 1-кс/935/1033/21
У Х В А Л А
Іменем України
30 листопада 2021 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Брусилів, Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта вища, депутатом та інвалідом не являється, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду звернулася слідча СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, за погодженням з прокурором Коростишівської окружної прокуратури, який здійснює нагляд за проведенням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в обґрунтування якого зазначила наступне.

В провадженні СВ відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000039, внесеного12.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2021 року ОСОБА_6 , будучи знайомим та маючи дружні стосунки з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, домовилися про здійснення незаконної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом психотропної речовини амфетамін, обіг якої обмежено, а саме: щодо його виготовлення та збуту на території Брусилівської ОТГ Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до усних домовленостей між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 мав забезпечити місце для виготовлення психотропної речовини амфетамін, придбати прекурсори та інші хімічні речовини, необхідні для виготовлення психотропної речовини та за допомогою наявного у останнього обладнання та спеціальних знань безпосередньо виготовляти психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 будуть збувати місцевим мешканцям Брусилівської ОТГ.

В свою чергу, ОСОБА_6 , відповідно до домовленостей з ОСОБА_7 мав надавати останньому грошові кошти, необхідні для придбання прекурсорів та підшукувати клієнтів для збуту психотропних речовин та безпосередньо збувати психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, з метою власного збагачення.

Так, 07.10.2021 в період з 17 години по 21 годину ОСОБА_6 в телефонних розмовах з ОСОБА_7 домовився про надання ОСОБА_7 грошових коштів, необхідних для виготовлення психотропної речовини амфетамін та безпосередньо про виготовлення вищевказаної психотропної речовини для подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення психотропної речовини амфетамін 08.10.2021р., у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_7 , перебуваючи за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, виготовив невстановлену кількість, але не менше 0,2956 г психотропної речовини амфетамін, яку в подальшому, близько 06 години 30 хвилин передав ОСОБА_6 для подальшого збуту.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний намір, направлений на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , близько 17 год. 00 хв. 08.10.2021 домовився про збут вищевказаної психотропної речовини з ОСОБА_8 , при цьому домовившись, що зустрінуться по вулиці Небесної Сотні в смт. Брусилів, Житомирського р-н., Житомирської обл.

Після цього, у вказаний день близько 19 год. 10 хв. ОСОБА_6 , знаходячись по вулиці Небесної Сотні в смт. Брусилів, Житомирського р-н., Житомирської обл., діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини - амфетаміну незаконно збув ОСОБА_8 полімерний пакет з порошкоподібною речовиною світло-рожевого кольору, яка відповідно до висновку експерта від 21.10.2021 №СЕ-19/106-21/10524-НЗПРАП за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну у перерахунку на загальну масу представленої речовини, становить 0, 2956 г.

Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця 2 Список 2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У клопотанні зазначено, що метою застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що орган досудового розслідування, має підстави вважати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, обґрунтувавши викладеними в клопотанні доводами.

Підозрюваний заперечив щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник заперечив щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, думку прокурора, слідчої, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, офіційно не працевлаштований, будь-якого джерела прибутку не має.

Відповідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Згідно з положенням ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя зобов`язаний врахувати вимоги ст.194 КПК України, частина перша якої передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Згідно п.1 Інформаційного листа ВСС України № 511-550/0/4-13від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», суди мають зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК України. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом.

Порушення вимог п.3 ст.5 Конвенції у справі "Буров проти України" констатувалося, у зв`язку, зокрема, відсутністю у рішеннях щодо тримання особи під вартою аналізу можливості застосування до особи інших, окрім взяття особи під варту, запобіжних заходів. Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що навіть існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі "Єчус проти Литви").

Згідно з п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі "Яблонський проти Польщі", від 23 вересня 1998 року у справі "І.А. проти Франції", від 4 жовтня 2001 року у справі "Іловецький проти Польщі").

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи "за" і "проти" такого звільнення не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення ЄСПЛ у справі "Смирнова проти Росії"). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі "Вренчев проти Сербії").

При розгляді клопотання прокурором не обґрунтовано чому більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до ОСОБА_6 , що унеможливлює таке обґрунтування і в судовому рішенні.

Крім того суд враховує, що ризик переховування ОСОБА_6 від слідства та суду не переконливий, так як останній в розшуку не перебував, від слідства та суду не переховується, має постійне зареєстроване місце проживання. Ризик впливу підозрюваним на свідків також є неконкретизованим, так як слідством опитані та виявлені докази винуватості, встановлені та опитані очевидці події.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , так як ризики, наведені прокурором, не є конкретизовані, а неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу не переконлива.

Водночас, враховуючи тяжкість покарання за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про необхідність обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 17, 23, 177, 178, 181, 194 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, заборонивши йому залишати житло в період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, за винятком випадків необхідності проведення лікування та процесуальних дій.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду та слідчого;

- не відлучатися із місця свого проживання без дозволу суду та слідчого, крім випадків необхідних для явки до суду, лікування;

- повідомляти суд та слідчого про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Строк дії ухвали до 28.01.2022 року включно.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1