Справа № 279/3310/19
Номер рядка звіту 94
номер провадження 1-кп/279/108/21 В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" вересня 2021 р.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не інваліда, не одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125 ч.2, 122 ч.1, 186 ч.1 КК України,
22.07.2018 року близько 16-00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на міжсходинковому майданчику 5-го поверху 1-го під`їзду багатоповерхового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , що виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс останньому численні удари кулаками обох рук, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді: синця на обох повіках лівого ока з переходом на ліву вилицю, синця по всій вгнутій поверхні правої вушної раковини за виключенням придатка, двох саден в ділянці правої вилиці, подряпини в лівій лобній ділянці на межі з волосяною частиною голови, садна в проекції лівого ліктьового суглобу, садна по нижньому краю лівого наколінника, синця біля правого кута рота, точкового садна біля правого кута рота при наявності струсу головного мозку, які згідно висновку експерта №352 від 26.09.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В той же час, місці та за тих же обставин, ОСОБА_5 , під час вище вказаного конфлікту з ОСОБА_7 , умисно наніс один удар кулаком руки в область правої кисті потерпілої ОСОБА_8 , яка намагалась зупинити вказаний конфлікт, внаслідок чого заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді: уламкового перелому головки четвертої п`ясної кістки правої кисті без зміщення, яке згідно висновку експерта №323 від 24.09.2018 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.
В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи на вказаному міжсходинковому майданчику, шляхом вільного доступу, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , зірвавши з шиї останнього срібний хрестик вагою 4 гр. - 925 проби із зображенням розп`яття Ісуса Христа, вартістю 400,00 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
Діями, які виразилися в умисному заподіянні середньої тяжкості ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.
Умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе не визнав та дав показання про те, що 22.07.2018 року на прохання його дружини піднявся до квартири потерпілого ОСОБА_7 , щоб поговорити, помиритися. Двері відчинив потерпілий, якому щось не сподобалося, та який вдарив його з ноги у грудну клітину. У відповідь він його штовхнув в середину квартири та зачинив двері. Хотів йти додому, але за ним вибіг ОСОБА_9 , схопив за груди, вибігла його дружина ОСОБА_10 , яка тримала його за руку і син. Вони між собою штовхалися, потерпілий зірвав з шиї у нього хрестик з ланцюжком, а він також зачепив у ОСОБА_9 ланцюжок. Побачивши свій хрестик, намагався підняти його, але ОСОБА_9 почав наносити йому удари. Потім піднялася його жінка, почала кричати, відтягувати від нього потерпілого, і вони намагалися піти додому. Між 4 та 5 поверхом ОСОБА_9 підбіг до нього та вдарив у груди, він схопив його за шию, зачепився за сходи та впав, впав і потерпілий. В цей момент піднялася сусідка ОСОБА_11 , яка розняла їх. Потім ОСОБА_9 впав, мабуть стало погано, підняли його та пішли на верх. Хрестик віддав слідчому. Потерпілих не бив, свідки його оговорили, які давав показання під час слідчого експерименту не пам`ятає. Вважає, що потерпілі завдали собі ушкоджень під час штовханини і падіння. Позови не визнав. Просив виправдати його.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 не визнав себе винним по суті пред`явленого йому обвинувачення, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень стверджується показаннями потерпілих, свідків, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні, які є належними та допустимими.
Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті за яких їй були завдані обвинуваченим тілесні ушкодження та вказала, що 22.07.2018 року вона була вдома. Близько 16-00 години хтось подзвонив у двері і чоловік пішов відчиняти. Потім вона почула крики, нецензурну лайку, вийшла в коридор та побачила, що прийшов співмешканець їх сусідки, але чоловік запевнив її, що все добре. Відходячи побачила, що чоловік впав, а ОСОБА_12 наносить йому удари кулаками обох рук по голові, шиї. Чоловік піднявся, вони почали штовхатися та вийшли на площадку у під`їзд, вона за ними, кричала, але ОСОБА_12 продовжував наносити чоловіку удари, притиснув його до квартири АДРЕСА_4 , душив, зірвав з шиї хрестик, який в подальшому віддав працівникам поліції. Длогуш завдав їй одного удару в область правої кисті, коли вона намагалась зупинити конфлікт між ним та її чоловіком, якою вона прикривала обличчя від його удару. Її чоловік ніяких речей у обвинуваченого не забирав та не бив. Позов підтримала з підстав викладених в позові, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_7 дав показання про те, що у нього та співмешканкою обвинуваченого, в під`їзді будинку де вони проживають, стався словесний конфлікт на побутовому рівні, під час якого вони висловлювали образи один одному. В подальшому, до нього додому прийшов ОСОБА_12 та почав пред`являти претензії, кричати, нецензурно ображати. На крики вийшла дружина, якій він сказав йти, так як все добре. В цей час, він відчув удар по голові та шиї, в затилок, від якого впав. Піднявшись, почав відштовхувати обвинуваченого з квартири та вони опинились на площадці де ОСОБА_12 притиснув його до квартири АДРЕСА_4 , штовхав, наносив кулаками рук удари, душив, бив головою об сходи та зірвав з шиї цепочку, яка впала на підлогу, а хрестик залишився у ОСОБА_12 в руках, який він передав своїй співмешканці. ОСОБА_13 обвинувачений віддав слідчому.Длогуш завдав також удар в область правої кисті й дружині, коли вона намагалась зупинити між ними конфлікт. Ніяких речей у обвинуваченого не забирав. Позов підтримав, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
З показань допитаних судом свідків встановлено наступне:
Свідок ОСОБА_14 дала показання про те, що вона із обвинуваченим та потерпілими є сусідами, знаходилась вдома, почула жіночі крики: «Спасайте?», «Убивають!», та відкривши вхідні двері своєї квартири побачила, як обвинувачений із потерпілим билися в під`їзді на сходинковому майданчику, були в крові, мали розірваний одяг. Бачила, як обвинувачений бив кулаками ОСОБА_9 по голові, а потім бив головою потерпілого об сходи, коли той лежав на спині, який від ударів втратив свідомість. Вона покликала чоловіка, який розборонив їх та спустив обвинуваченого на перший поверх, а вона разом із сусідкою ОСОБА_11 надавала ОСОБА_9 допомога, викликала швидку та поліцію. Чула, як потерпілий кричав до обвинуваченого із вимогою повернути хрестик із цепочкою, однак останній відмовлявся віддати ці речі. За зовнішнім виглядом зрозуміла, що ОСОБА_12 перебував у нетверезому стані.
Свідок ОСОБА_15 дала показання про те, що вона знаходилась в квартирі ОСОБА_16 , почули крики, вискочила та побачила, як обвинувачений із ОСОБА_9 на сходинковому майданчику билися. Бачила, як обвинувачений сидів над потерпілим, та бив його по голові, від чого потерпілий втратив свідомість. Вона разом із ОСОБА_16 надавала потерпілому допомогу. Чула, як потерпілий просив, щоб обвинувачений віддав йому хрестик та цепочку.
Свідок ОСОБА_17 дав показання про те, що він вийшов з квартири в під`їзд на крики дружини, побачив, що обвинувачений сидить зверху над ОСОБА_9 та б`є його кулаками по голові, від чого потерпілий втратив свідомість. Він розтягнув їх, спустив ОСОБА_12 на перший поверх та пішов додому.
Свідок ОСОБА_18 (співмешканка обвинуваченого) дала показання, що 22.07.2018 року між нею та сусідом ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого останній обізвав її, тому вона попросила чоловіка поговорити з ним. Він пішов до ОСОБА_9 додому, довго не було його, тому вирішила піднятися і подивитися де він. На п`ятому поверху побачила, як ОСОБА_9 б`є з коліна її чоловіка, а його дружина і син тримають його за руки, потім вдарив і у грудну клітину. Також ОСОБА_9 зірвав із шиї чоловіка ланцюжок. Вони почали боротися, потім разом впали на підлогу. Інши особи, сусіди, стояли на четвертому поверсі. Раніше конфліктів між ними не було. Після цих подій вони лікувалися у лікарні. Хрестик потерпілого їй віддав чоловік, який підняв на підлозі, а вона поклала його в карман. Чоловік потерпілого не бив.
Також винність обвинуваченого доводиться дослідженими письмовими доказами:
- витягами з ЄРДР зі змісту яких слідує, що відомості про вчинення кримінальних правопорушень було внесено з правовою кваліфікацією дій за 125 ч.2, ст.122 ч.1, 186 ч.1 КК України; особу, яку повідомлено про підозру вказано ОСОБА_5 ;
- рапортами уповноваженої особи Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про надходження 22.07.2018 року повідомлення від потерпілого ОСОБА_7 сусіди нанесли тілесні ушкодження, з Органів охорони здоров`я про те, що надавалась медична допомога ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; карткою виклику швидкої медичної допомоги;
- протоколами прийняття заяв потерпілих щодо неправомірних дій сусіда та завдання тілесних ушкоджень, відкритого викрадення майна ОСОБА_5 срібного хрестика у ОСОБА_7 ;
- протоколом огляду місця події від 13.12.2018 року, яким зафіксовано місце вчинення злочину з фото таблицею до нього;
- даними слідчого експерименту проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 від 13.12.2018 року в ході якого останній відтворив обставини кримінального правопорушення, з демонстрацією механізму та локалізації нанесення ударів, демонстрував яким чином ОСОБА_5 зірвав у нього з шиї хрестик, з фото таблицями до нього; наявність, розташування та тяжкість отриманих потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень встановлені проведеною по справі судово-медичною експертизою № 324 від 24.09.2018 року та №174 від 05.04.2019 року, та підтверджуються її висновком.
Даними слідчого експерименту проведеного за участю потерпілої ОСОБА_8 від 22.12.2018 року, яка детально, на місці вчинення злочину, розповіла про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим.
Аналогічні показання потерпілою були надані і в судовому засіданні.
Наявність, розташування та тяжкість отриманих потерпілою тілесних ушкоджень встановлені проведеною по справі судово-медичною експертизою та підтверджуються її висновком №323 від 24.09.2018 року та №173 від 05.04.2019 року, яким встановлено, що у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції правого ліктьового суглоба; уламкового перелому головки четвертої п`ясної кістки правої кисті без зміщення. Дані ушкодження утворились внаслідок дії тупого твердого предмету, від двох ударів з достатньою силою прикладання, могли утворитися внаслідок нанесення ударів кулаками, долонею руки та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Утворення виявлених тілесних ушкоджень при умові падіння з вертикального положення тіла на горизонтальну поверхню малоймовірно.
Даними слідчого експерименту проведеного за участю свідків: ОСОБА_15 , яка продемонструвала яким чином ОСОБА_5 тримав голову ОСОБА_7 та нею бив об бетонні сходи, як після поштовху він впав на бетоноване покриття, та яким чином обвинувачений наносив йому удари кулаками рук по обличчю; свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , в ході яких вони відтворили обставини злочину з фото таблицями до протоколів, показали, як ОСОБА_5 біг по сходам з 5-го поверху, вслід за ним викрикуючи, щоб останній віддав срібного хрестика біг потерпілий ОСОБА_7 , яким чином наносив йому удари коли потерпілий лежав на сходах та яким чином ОСОБА_12 тримав голову ОСОБА_7 , якою потім бив об бетонні сходи, а також свідка ОСОБА_8 , яка продемонструвала яким чином ОСОБА_5 руками тримав та розривав ротову порожнину ОСОБА_7 , як наніс йому удар в руку, внаслідок чого зломав їй пальця на руці, яким чином обвинувачений зірвав хрестика у ОСОБА_7 , тримав його за шию та штовхав в напрямку сходів, після чого кинув його на сходи, тримав голову та нею бив об бетонні сходи.
Заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу срібного хрестика та копії бирки від хрестика, їх вилучення зафіксовано в протоколі тимчасового вилучення майна від 15.12.2018 року з фото таблицею до нього, визнано речовими доказами та приєднано їх до матеріалів провадження.
Протоколом пред`явлення речей для впізнання зі змісту якого слідує, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав срібний хрестик, який у нього з шиї зірвав обвинувачений, який отримав на відповідне зберігання. Вартість викраденого майна срібного хрестика, підтверджена довідкою.
Даними слідчого експерименту проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_5 від 24.06.2019 року в ході якого останній відтворив на місці обставини неправомірних дій, з демонстрацією їх, механізму та локалізації нанесення ударів, з фото таблицями до нього.
Оцінюючи покази обвинуваченого про його непричетність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, суд визнає їх неправдивими, даними з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та покращити своє становище, оскільки досліджені в ході судового слідства письмові докази об`єктивно поєднуються між собою і підтверджують винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Версія обвинуваченого про те, що потерпілі самостійно завдали собі тілесні ушкодження, спростовуються письмовими доказами, в тому числі висновком експерта №352 від 26.09.2018 року та №174 від 05.04.2019 року, що утворення ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7 при умові падіння з вертикального положення тіла на горизонтальну поверхню малоймовірно та не могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту, так і показаннями потерпілих та свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , що саме обвинувачений наносив удари потерпілим. У суду не має підстав не довіряти їх показанням, оскільки вони є послідовними та однаковими про усі обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень. До того ж, під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 у присутності понятих демонстрував яким чином штовхав потерпілого ОСОБА_7 , як пальцями своєї руки відхиляв його голову, яким чином зірвав хрестика з шиї потерпілого, який потім впав на підлогу, та як душив його позаду.
Необґрунтованими є також посилання захисника на те, що кримінальне провадження було розпочато незаконно, порушень вимог ст.214 КПК України судом не встановлено. Посилання захисника, що обвинувачення не доведено належними доказами є також необґрунтованими.
Разом з тим, суд не визнає показання свідка ОСОБА_18 , яка стверджувала те, що ОСОБА_12 потерпілих не бив, оскільки такі покази свідчать про те, що вона намагається виправдати дії свого співмешканця ОСОБА_5 , дані покази спростовуються іншими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в тому числі показаннями свідків, які були допитані в судовому засідання та які були безпосередніми свідками того, як ОСОБА_5 наносив удари потерпілому ОСОБА_7 ..
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено.
Як особа ОСОБА_5 працездатного віку, на спеціалізовних обліках не перебуває, має утриманців, раніше не судимий.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно положень ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілих, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкцій статтей, які передбачають відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення, остаточне покарання призначити за правилами ст.70 ч.1 КК України.
Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому наявні підстави для застосування ст.75 КК України, п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно вимог ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Згідно ст.12 КК України вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч.2 ст.125 КК України є проступком (на момент вчинення злочином невеликої тяжкості).
У відповідності до вимог ч.1 п.2 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості.
Відтак, враховуючи, що на час розгляду справи минули строки, передбачені ст.49 ч.1 п.2 КК України, а обставини, передбачені ст.49 ч.2,3 КК України, відсутні, на підставі ст.74 ч.5 КК України від вказаного покарання за ч.2 ст.125 КК України звільняє.
Невизнання своєї вини обвинуваченим не перешкоджає суду застосувати положення ч.5 ст.74 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
В кримінальному провадженні потерпілими заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Підстави, умови, обсяг і спосіб відшкодування шкоди визначається згідно з нормами цивільного законодавства, які регулюють відповідальність за заподіяну шкоду, зокрема ст.22,23,1166,1167 ЦК України.
Розмір завданої потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди підтверджується чеками наявними у кримінальному провадженні на суму 1166 грн., тому підлягає задоволенню. Розмір завданих потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків понесених нею на лікування належними доказами (чеками тощо) не підтверджено, тому суд в задоволенні позову в цій частині відмовляє.
Одночасно, враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, при цьому, суд враховує характер вчинених відносно потерпілих правопорушень, тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, тривалість розладу здоров`я, глибину фізичних та душевних страждань, вимоги розумності та справедливості, з огляду на можливість реального отримання відшкодування з врахуванням сімейного та матеріального стану обвинуваченого, достатньою та розумною, за таких обставин, є сума відшкодування в розмірі 5000 гривень для кожного, у співвідношенні для відшкодування заподіяного виду шкоди.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.2, 122 ч.1 та 186 ч.1 КК України і призначити йому покарання:
-за ст.125 ч.2 КК України у виді 1 року обмеження волі;
-за ст.122 ч.1 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ст.186 ч.1 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за ст.125 ч.2 КК України в зв`язку з закінченням визначених ст.49 ч.1 п.2 КК України строків давності.
Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: диски із відео записом слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження; срібний хрестик, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому, як власнику даного майна.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1166 (одна тисяча шістдесят шість) гривень 00 копійок завданої матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.
В решті позову відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 5000 (п`ять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.
В решті позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя: ОСОБА_1