Справа № 463/6714/21
Провадження № 1-кс/463/773/22
У Х В А Л А
про скасування арешту майна

08 лютого 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.06.2021 року у кримінальному провадженні за № 0000200 від 10.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Клопотання мотивує тим, що 10.06.2021 року він рухаючись у м.Городок Львівської області на автомобілі марки «Рено Лагуна» р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності зіткнувся із скутером марки «Хонда Діо» без номерного знаку, яким керував ОСОБА_5 , та який помер на місці пригоди.

10 червня 2021 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 10.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 15.06.2021 року накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.06.2021 року по вул.Львівській у м.Городок Львівської області, в тому числі на автомобіль марки «Рено Лагуна» р.н. НОМЕР_1 . Мотивацією даного клопотання було те, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести відповідні експертизи.

Разом з тим, зазначає, що на теперішній час автомобіль був оглянутий експертом, проведено технічну експертизу, а тому вважає, що відпали підстави для арешту майна. Крім того зазначив, що його автомобіль зберігається на арештмайданчику під відкритим небом та у салон автомобіля потрапляє вода, так як у такому розбите вітрове скло, автомобіль ржавіє і поступово знищується. У зв`язку із наведеним, просить скасувати арешт зазначеного майна.

Особа, на майно якої накладено арешт ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав з підстав викладених у такому.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення клопотання відніс на розсуд суду. Додатково зазначив, що на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000200 від 10.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Разом з тим, пояснив, що усі слідчі та процесуальні дії з арештованим автомобілем марки «Рено Лагуна» р.н. НОМЕР_1 , проведені, зокрема, автомобіль був оглянутий експертами та проведено відповідні експертизи.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна, додані документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000200 від 10.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.06.2021 року, накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.06.2021 року по вул.Львівській у м.Городок Львівської області, а саме: відеореєстратор «Xiaomi» 70 маі D05D0313313, автомобіль марки «Рено Лагуна» р.н. НОМЕР_1 , скутер марки «Хонда Діо» без номерного знаку та автобус марки «Еталон» р.н. НОМЕР_2 , на яких містяться сліди кримінального правопорушення.

Слідчий суддя постановляючи дану ухвалу виходив з того, що виявлені речі можуть бути доказом вчинення кримінального правопорушення, могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення, а також необхідністю проведення відповідних експертиз.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України - арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією в м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що на теперішній час всі слідчі та процесуальні дії по вказаному кримінальному за участю автомобіля марки «Рено Лагуна» р.н. НОМЕР_1 проведено.

Подальше утримання транспортного засобу під арештом не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи і потребами досудового розслідування. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданнями цього кримінального провадження, тривалість досудового розслідування, під час якого власник майна ОСОБА_3 позбавляється можливості користуватися своїм майном, а також враховуючи те, що на даний час органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії з автомобілем, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення частково, оскільки на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000200 від 10.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому, слід частково скасувати арешт на майно в частині заборони користування автомобілем марки «Рено Лагуна» р.н. НОМЕР_1 , зобов`язавши слідчого повернути власнику у користування зазначений транспортний засіб.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174, 305-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження за № 0000200 від 10.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - задовольнити частково.

Частково скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.06.2021 року на автомобіль марки «Рено Лагуна» р.н. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині користування вказаним майном, без права на відчуження.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.06.2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000200 від 10.06.2021 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1