Справа № 750/7558/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/272/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2021 року у кримінальному провадженні №0000528,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді місцевого суду відмовлено у задоволенні скарги захисників на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, складеного 30.04.2021.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_8 30.04.2021 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_8 причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Доводи захисників щодо відсутності належних і допустимих доказів стосуються оцінки цих доказів, що має бути предметом судового розгляду і виходить за межі компетенції слідчого судді. Місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення вказані достатньо, зважаючи на специфіку обставин кримінального правопорушення, а саме здійснення технічного нагляду за об`єктом будівництва. Закон про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 367 КК України, у повідомленні про підозру також вказаний. Зазначення часу дії редакцій статті не є обов`язковим атрибутом.

В апеляційній скарзі захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді та повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. На їх думку, слідчий суддя помилково дійшов до висновку про відповідність повідомлення ОСОБА_8 про підозру вимогам ст. 277 КПК України. Як зазначалось ними у скарзі, зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити обов`язкові відомості, серед яких: зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Так, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Частиною другою вказаної статті, як логічне продовження положень частини першої, передбачено, що таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Тобто, кримінальний процесуальний закон у імперативній формі встановлює обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню, що напряму пов`язується із проведенням певних процесуальних дій з метою отримання доказів на підтвердження таких обставин, та лише у разі отримання належних і допустимих доказів, за умови їх достатності, тільки тоді можливе повідомлення особі про підозру. Повідомлення про підозру ОСОБА_8 , що оскаржувалося слідчому судді, здійснювалось саме відповідно до пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, тобто у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Як зазначалось ними у скарзі, слідчим взагалі не викладено, серед іншого, відомостей про місце вчинення кримінального правопорушення, фактичну обставину неналежного виконання ОСОБА_8 службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, зокрема, у який спосіб (шляхом активної чи пасивної бездіяльності) він допустив порушення виконання проектно-кошторисної документації і чи зобов`язаний він був взагалі виконувати таку документацію. Разом з тим, належні та допустимі докази на підтвердження таких фактичних обставин у матеріалах досудового розслідування відсутні. Крім того, як на доказ підтвердження настання суспільно-небезпечних наслідків від службової недбалості ОСОБА_8 , слідчий у підозрі посилається на такий документ, як акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, не вказуючи при цьому ким та коли цей документ (акт №1) складався і підписувався, чи приймав у цьому участь ОСОБА_8 та у який спосіб (дії, бездіяльність), а також внаслідок яких його дій чи бездіяльності відбулося перерахування грошових коштів підряднику, тобто чи мається причинний зв`язок між настанням суспільно-небезпечних наслідків та діями (бездіяльністю) підозрюваного. Натомість, згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 26.08.2020 року №2866/2867/3840-3851/20-24, зазначений вище акт №1, на підставі якого перераховано грошові кошти підряднику, ОСОБА_8 не підписував, а підписала його інша невстановлена особа, що беззаперечно спростовує вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтверджує відсутність підстав для повідомлення про підозру, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України. Не обґрунтованим та невмотивованим є твердження слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про необов`язковість такого атрибуту у повідомленні про підозру, як редакції статті закону про кримінальну відповідальність, що підлягає застосуванню, а також про правильність обраної форми досудового розслідування з посиланням на постанову прокурора від 21.01.2021. Тоді як наведені у повідомленні про підозру обов`язкові відомості про правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , щодо зазначення статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, не відповідають вимогам кримінального процесуального закону. Адже має бути вказана редакція ч. 1 ст. 367 КК України, що застосовується при такій кваліфікації з урахуванням положень ст.ст. 4, 5 цього Кодексу щодо чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та його зворотної дії. Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. У свою чергу, зворотна дія закону про кримінальну відповідальність закріплена у положеннях ст. 5 КК України, відповідно до яких закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. ч. 1 - 3 ст. 5). Згідно повідомлення про підозру, часом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, є період часу з 12.09.2018 по 23.10.2018 року. Однак редакція вказаної статті закону про кримінальну відповідальність (санкції), яка була чинною станом на вказаний слідчим період, передбачала покарання у виді штрафу від двохсот п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Крім того, відповідно до чинної на той час редакції ст. 12 КК України, таке кримінальне правопорушення визначалось як злочин невеликої тяжкості. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), який набрав чинності 01.07.2020, внесено зміни до ст. 12 (нова редакція) та абзацу другого ч. 1 ст. 367 КК України, збільшено розмір штрафу від двох до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже вказаним законом з 01.07.2020 посилено кримінальну відповідальність за службову недбалість, та з віднесенням такого кримінального правопорушення до нетяжкого злочину, іншим чином погіршено становище ОСОБА_8 , тому такий закон про кримінальну відповідальність не має зворотної дії в часі. В той же час, згідно положень ст. 12 КК України (в редакції, чинній з 01.07.2020), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 цього Кодексу (у чинній на час вчинення кримінального правопорушення редакції), визначено як кримінальний проступок, тобто іншим чином поліпшує становище, а отже в цій частині має зворотну дію в часі. На підставі аналізу наведених норм, інкриміноване у повідомленні про підозру ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, з чим фактично й погодився слідчий суддя в оскаржувані ухвалі. Розслідування ж кримінальних проступків регулюється главою 25 КПК України та має свої особливості, зокрема щодо початку, форми досудового розслідування (дізнання), уповноваженої особи на його здійснення (дізнавач), умов об`єднання з кримінальним провадженням щодо злочинів, а також щодо особливостей повідомлення про підозру та строків закінчення дізнання. В той час як матеріали кримінального провадження, в тому числі щодо об`єднання та виділення кримінальних проваджень, свідчать про грубе порушення вимог наведеної глави кримінального процесуального закону, порядку проведення дізнання інкримінованого ОСОБА_8 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та вчинення процесуальних дій поза межами встановлених законом строків досудового розслідування. А постанова прокурора від 21.01.2021, на яку посилається слідчий суддя, взагалі винесена через місяць після початку досудового розслідування кримінального проступку у формі досудового слідства (а не дізнання) та вирішувала питання визначення органу досудового розслідування у зв`язку з реорганізацією територіальних органів Національної поліції, а не об`єднання кримінального проступку та злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її не обґрунтованою.

Питання дії Закону у часті вирішується при розгляді справи по суті а не при повідомленні про підозру, тому слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що в даному випадку зазначати редакцію інкримінованого закону нема підстав.

Сторона захисту процитувала дослівно статті КПК які регулюють дію Закону у часті, але не зазначила в чому полягають порушення при кваліфікації дій підозрюваного і яким чином при цьому порушені права останнього.

Постановою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури від 21.01.2021 визначено, що досудове розслідування має проводитись у формі слідства, що відповідає ч.2 ст.217 КПК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, постанова слідчого судді достатнім чином мотивована і відповідає Закону, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2021 року про відмову у задоволенні скарги захисників на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, складеного 30.04.2021, у кримінальному провадженні №0000528 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4