20.10.2021 Єдиний унікальний номер 205/7791/18
Провадження №1-кп/205/325/21
Єд.унік.№205/7791/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0002141 від 15 серпня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше засудженого: 27.03.2002 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі; 20.11.2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 03.06.2005 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ст.15 ч.3-185 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 01.08.2008 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ст.190 ч.2, 263 ч.1 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; 14.07.2009 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 04.12.2012 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік; 10.07.2013 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; 12.05.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.15 ч.2-185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту; 18.05.2016 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.15 ч.3-185 ч.3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 11.03.2019 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.3, 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі; офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 14 серпня 2018 року, близько 22 години, перебував на вулиці навпроти спортивного комплексу «Акваторія», яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська 11-М, в м.Дніпро, де знайшов медичний шприц, запаяний з обох боків, заповнений речовиною коричневого кольору. Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаною особою, що в шприці знаходиться наркотичний засіб «опій ацетильований», підняв його з землі та поклав у кишеню шортів, тим самим незаконно придбав та став зберігати при собі зазначений наркотичний засіб для особистого вживання, без мети збуту. 15 серпня 2018 року, близько 01 години 25 хвилин, у приміщенні ігрових автоматів, за адресою: АДРЕСА_3 , у обвинуваченого ОСОБА_4 , під час особистого огляду, працівниками поліції, в присутності двох понятих, вилучено медичний шприц, запаяний з обох боків, заповнений рідиною коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», обіг якого заборонений, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0938 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив суду, що він дійсно, 14 серпня 2018 року, при зазначених у обвинувальному акті обставинах, знайшов на землі, таким чином незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту наркотичний засіб «опій ацетильований», масою 0,0938 г., який у нього був вилучений працівниками поліції, в присутності понятих, у приміщенні ігрових автоматів.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується позитивно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, має неповнолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2019 року був засуджений за ст.185 ч.3, 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі та до ухвалення зазначеного вироку вчинив інший злочин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, поглинувши призначене покарання покаранням, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2019 року.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 858 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання покаранням у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2019 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 23 жовтня 2018 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався. Строк покарання

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3392 від 24 вересня 2018 року в розмірі 858 гривень.

Речові докази: спец пакет із вмістом, який зберігається у камері схову ВП №3 ДРУП (Новокодацького ВП ДВП) ГУНП у Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1