Провадження №1-кп/712/103/22
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

24 січня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків в кримінальному провадженні, запобіганню вчиненню інших кримінальних правопорушень,враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просила задовольнити клопотання та продовжити запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказав про відсутність ризиків, які обумовлювали обрання та продовження запобіжного заходу, та достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби чи особистого зобов`язання. ОСОБА_4 зазначив, що має на утриманні хвору мати-пенсіонерку, та має роботу із стабільним заробітком, що підтверджує наявність соціальних зв`язків та відсутність ризику можливого переховування від суду. Ризик впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні відсутній, оскільки вказані особи були допитані під час досудового розслідування, і матеріали кримінального провадження відкриті в порядку ст.290 КПК України. Обвинувачений вказав, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу є необгрунтованим, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень не доведена поза розумним сумнівом.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, судом встановлено таке.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.
Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 14 лютого 2022 року.
Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо.
Суд погоджується з висновками прокурора про вагомість доказів, як вони зазначені в обвинувальному акті, про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд зважає також на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі до семи років. Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на потерпілих та свідків, які насьогодні не допитані судом. Тяжкість покарання також збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.
На обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченого від правосуддя, суд надає оцінку особі обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України; тяжкими захворюваннями не страждає; є неодруженим; на утриманні неповнолітніх дітей не має. Обвинуваченим не надано до суду доказів наявності у нього роботи зі стабільним заробітком. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної і девіантної поведінки та ухилення від явки до суду.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого про те, що матеріали кримінального провадження вже відкриті, через що відсутній ризик випливу на свідків та потерпілих, з огляду на таке. Відповідно до ч.2 ст.23 КПК України не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
За вказаних обставин, суд вважає, що обвинувачений, перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які на сьогодні не допитані судом, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь.
Таким чином, за змістом положень ст.ст.177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння, як воно сформульоване в обвинувальному акті, суд дійшов висновку про те, що продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, як вони викладені в обвинувальному акті, та продовження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, дають підстави суду для продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених підстав, коли судовий розгляд справи ще не розпочався, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та обвинуваченим не доведено.
Суд також зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відносно двох осіб, тому враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, суд не визначає розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 177-178, 331, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 24 січня 2022 року по 25 березня 2022 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1