Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/6132/17
Провадження №1-кп/523/149/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

16.11.2021 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000748 від 17.02.2017 щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні мати-пенсіонера за віком, працюючого різноробочим ПП «Гранмонумент», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2017р., приблизно о 15год. 20хв., ОСОБА_10 знаходячись біля приміщення під`їзду №4 будинку №31, розташованого по вул. Паустовського в м. Одесі, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав шляхом знахідки поліетиленовий пакет, всередині якого знаходились 192 пакети із психотропною речовиною «амфетамін», який він став зберігати при собі, для особистого вживання, без мети збуту.
В той же день, приблизно о 15год. 40хв., ОСОБА_11 направляючись за місцем свого проживання, та маючи незаконно при собі вищевказану психотропну речовину, знаходячись біля будинку №21, розташованого по вул. Паустовського в м. Одесі, був зупинений працівниками поліції за порушення громадського порядку, а саме за висловлення нецензурною лайкою в бік прохожих, та відповідно при складанні адміністративного протоколу за ст.173 КУпАП України відносно останнього, в присутності понятих було проведено особистий огляд, в ході якого, у ОСОБА_11 було виявлено та вилучено полімерний пакет, всередині якого знаходилось 192 пакета із порошкоподібною речовиною білого кольору - психотропною речовиною, обіг якої обмежено «амфетамін», загальний вміст якого становить 9,579гр., що є великим розміром.
В судовому засіданні, ОСОБА_11 визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_11 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

При призначенні покарання ОСОБА_11 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується особа ОСОБА_11 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, розлученого, маючого на утриманні мати-пенсіонера за віком та яка має низку захворювань, не офіційно працюючого різноробочим, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне звернення обвинуваченого ОСОБА_11 до лікувального закладу, де він розпочав та відповідно пройшов курс лікування від наркоманії.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_11 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, розлученого, маючого на утриманні мати-пенсіонера за віком та яка має низку захворювань, не офіційно працюючого різноробочим, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, та наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття, повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне звернення обвинуваченого ОСОБА_11 до лікувального закладу, де він розпочав та відповідно пройшов курс лікування від наркоманії (підтверджується довідкою медичного закладу), з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_11 можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді штрафу.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді штрафу, передбачене санкцією ч.2 ст.309 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність призначення найм`якішого виду покарання передбаченого санкцією статті у виді штрафу, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише Законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 5292,40грн. - стягнути з ОСОБА_10 у повному обсязі, в інтересах держави в особі Одеського НДЕКЦ.

Речові докази: спец пакет із психотропною речовиною - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1