УХВАЛА

26 січня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту накладеного у кримінальному провадженні №10003277 ухвалою Рівненського міського суду від «19» листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту накладеного у кримінальному провадженні №10003277 ухвалою Рівненського міського суду від «19» листопада 2021 року звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим суддею Рівненського міського суду 19 листопада 2021 року винесено ухвалу по справі № 569/23504/21 про арешт майна. Цією ухвалою вирішено накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка є предметом кримінального правопорушення з метою позбавлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та інших осіб можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При зверненні до Рівненського міського ЦНАПУ ОСОБА_4 було виявлено, що на належну йому на праві приватної власності квартиру накладено арешт.
Клопотання дізнавача обґрунтовується тим, що 29 вересня 2021 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 переоформлено право власності на ТОВ «Кредитні ініціативи», а попередньому власнику ОСОБА_6 обмежили доступ до квартири, при цьому зазначається, що в квартирі відсутні речі та документи ОСОБА_6 .
Згідно клопотання потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що ним було укладено кредитний договір, проте свідомо приховано факт передачі цієї квартири в іпотеку Банку під такий кредит.
26 листопада 2021 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №1745.
Тобто на момент набуття ОСОБА_4 права власності на майно нотаріус на виконання вимог чинного законодавства перевірив наявність обтяжень та будь-яких інших обмежень щодо права власності на квартиру, які станом на 26 листопада 2021 року були відсутні та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність таких обмежень чи обтяжень не містив.
Як вбачається з п.1.2. Договору купівлі продажу квартири від 26.11.2021 року право власності належало ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі Договору Іпотеки №1701/0508/71-075-Z-1, посвідченого 14.05.2008 року ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, за реєстровим №1734, Додаткового Договору №1 до Договору Іпотеки, посвідченого 03.03.2009 року ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу.
Таким чином, виходячи з підстави набуття права власності на нерухоме майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме договору іпотеки вбачається відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України - самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Оскільки набуття права власності на предмет іпотеки чітко передбачено вимогами чинного законодавства, а саме ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку», згідно яких іпотекодержатель ТОВ «Кредитні ініціативи» має право на задоволення своїх вимог до Іпотекодавця ОСОБА_6 , у випадку невиконання та/чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, за рахунок предмету іпотеки квартири АДРЕСА_2 , шляхом реєстрації права власності Іпотекодержателя (ТОВ «Кредитні ініціативи») на таке майно.
Тобто, у діях ТОВ «Кредитні ініціативи» відсутні будь-які ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Крім того, метою накладення арешту на квартиру було визнання її предметом кримінального правопорушення та позбавлення ТОВ «Кредитні ініціативи» та інших осіб можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В даному випадку, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 26 листопада 2021 року, укладеного з ТОВ «Кредитні ініціативи», посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованим в реєстрі за №1745.
ОСОБА_4 як законний власник має право користуватися цією квартирою та проживати в ній.
Жодних доказів того, що існують будь які обставини, що не накладення заборони або обмеження користування, розпорядження квартири призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі такої квартири.
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки до суду не повідомив.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 19 листопада 2021 року накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка є предметом кримінального правопорушення з метою позбавлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та інших осіб можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_4 не оголошувалась, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.
Крім того, 26 листопада 2021 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №1745.
Тобто на момент набуття ОСОБА_4 права власності на майно нотаріус на виконання вимог чинного законодавства перевірив наявність обтяжень та будь-яких інших обмежень щодо права власності на квартиру, які станом на 26 листопада 2021 року були відсутні та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність таких обмежень чи обтяжень не містив.
Як вбачається з п.1.2. Договору купівлі продажу квартири від 26.11.2021 року право власності належало ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі Договору Іпотеки №1701/0508/71-075-Z-1, посвідченого 14.05.2008 року ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, за реєстровим №1734, Додаткового Договору №1 до Договору Іпотеки, посвідченого 03.03.2009 року ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу.
В даному випадку, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 26 листопада 2021 року, укладеного з ТОВ «Кредитні ініціативи», посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованим в реєстрі за №1745.
ОСОБА_4 як законний власник має право користуватися цією квартирою та проживати в ній.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі" Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").
Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому (41 L1 постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09,82, «новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
Відповідно до положень статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
У свою чергу, право власності в Україні охороняється законом, держава забезпечує стабільність правовідносин власності.
Згідно вимог статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту накладеного у кримінальному провадженні №10003277 ухвалою Рівненського міського суду від «19» листопада 2021 року задоволити.
Скасувати арешт на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який накладений згідно Ухвали Слідчого судді Рівненського міського суду від 19 листопада 2021 року у справі № 569/23504/21.
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1