Провадження № 11-кп/4820/592/21
Справа № 688/3228/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115, п.п.9,13,
ч.2 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000374 від 28 липня 2020 року за апеляційними скаргами обвинуваченого та прокурора на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 10 червня 2021 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, п.п.9,13 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання:

за ч.1 ст. 115 КК України - у виді 13 років позбавлення волі;

за п.п.9,13 ч.2 ст.115 КК України - у виді 14 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 діб до 08 серпня 2021 року включно.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено рахувати з 28 липня 2020 року.

В строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з 28 липня 2020 року по 10 червня 2021 року включно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 600 000 (шістсот тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнутоз ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на проведення експертиз в сумі 39 888 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 46 копійок.

Знято арешт, накладений: ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2020 року та ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2020 року.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду,26 липня 2020 року близько 19 години ОСОБА_8 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , де тимчасово проживав, після вживання спиртних напоїв із своєю рідною сестрою,- ОСОБА_12 та їїспівмешканцем ОСОБА_13 , на ґрунті неприязних відносин, у кімнаті кухні вступив у суперечку із ОСОБА_12 , під час якої остання металевим кухонним черпаком вдарила ОСОБА_8 , що сидів на стільці, в тім`яну ділянку голови. Обурившись такими діями, ОСОБА_8 підвівся із стільця та наніс удар правою рукою в ліву бокову частину грудної клітки ОСОБА_12 , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді двох синців на боковій поверхні грудної клітки зліва, від яких ОСОБА_12 не втримавши рівноваги, впала на підлогу, отримавши тілесні ушкодження у вигляді: синця на зовнішній поверхні лівого стегна, садна на передній поверхні лівого колінного суглобу; що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, та, продовжуючи суперечку, висловлювалася на адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою, в зв`язку з чим на ґрунті неприязних відносин в останнього раптово виник умисел, спрямований на її вбивство.

Відтак ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи їх настання, діючи умисно, взяв з підлоги у кімнаті кухні господарський молоток та, використовуючи його як знаряддя для вбивства, утримуючи молоток у правій руці, умисно наніс ним удар в ліву скроневу частину голови ОСОБА_12 , яка підводилася з підлоги. Від нанесеного удару ОСОБА_12 знову впала на підлогу, тому ОСОБА_8 , продовжуючи свої цілеспрямовані злочинні дії, підняв її та переніс у кімнату спальні, де поклав на правий бік у ліжко, на якому, в той момент спав її співмешканець ОСОБА_13 .

В подальшому ОСОБА_8 , діючи цілеспрямовано, з метою вбивства ОСОБА_12 , яка ще подавала ознаки життя, умисно наніс молотком, якого утримував у правій руці, ще не менше двох ударів у ліву частину голови ОСОБА_12 .

Внаслідок не менш як трьох умисних ударів молотком в ліву частину голови ОСОБА_12 , ОСОБА_8 заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів лобної, скроневої, тім`яної та потиличної кісток черепа зліва з ранами в лівій скронево-тім`яній ділянці, в лівій тім`яній ділянці та в лівій завушній ділянці голови із забоєм головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення, які в даному випадку були несумісними із життям та призвели до смерті ОСОБА_12 на місці події, через короткий проміжок часу.

Своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

Одразу після вбивства ОСОБА_12 , ОСОБА_8 помітив як прокинувся ОСОБА_13 , який спав у тому ж ліжку, та, побачивши ОСОБА_8 із молотком у руках, став кричати. Розуміючи, що ОСОБА_13 став небажаним свідком вчиненого ним вбивства, бажаючи приховати вбивство ОСОБА_12 , уникнути викриття, притягнення до відповідальності та покарання за вчинене, незважаючи на те, що останній не має можливості чинити активного фізичного опору внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння та наявності II групи інвалідності через ампутацію у минулому лівої ноги на рівні середньої третини стегна, вирішив позбавити життя ОСОБА_13 .

З цією метою, 26 липня 2020 року близько 19 години 15 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в кімнаті спальні будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи умисел на вбивство ОСОБА_13 , з метою приховати вбивство ОСОБА_12 , утримуючи у правій руці господарський молоток, яким наносив удари ОСОБА_12 , умисно, з великою силою, наніс ним не менше як два удари в праву ділянку голови ОСОБА_13 , який лежав на ліжку, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів лобної, скроневої, тім`яної та потиличної кісток черепа справа з ранами на поверхні лоба справа, в правій скронево-потиличній ділянці голови та синцями навколо обох очей, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня, небезпечних для життя в момент спричинення, а в даному випадку, які були не сумісними з життям та від яких настала смерть ОСОБА_13 на місці події через короткий проміжок часу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з метою приховати інший злочин, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.п.9,13, ч.2 ст.115 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор та обвинувачений подали апеляційні скарги.

Так, прокурор у поданій апеляційній скарзі не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за п.п.9, 13 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Свої вимоги аргументує тим, що суд при призначенні покарання не врахував обставин справи, тяжкості вчинених злочинів, наслідків у вигляді смерті двох осіб, особу винного, його поведінку після вчинення злочинів.

Стверджує прокурор і про помилковість висновків суду в частині наявності у діях обвинуваченого щирого каяття як обставини, що пом`якшує йому покарання, адже останній заперечував свою причетність до вчиненні інкримінованих йому злочинів.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок змінити та пом`якшити йому призначене судом покарання.

Свої вимоги аргументує тим, що він повністю розкаявся у скоєному, активно сприяв слідству у розкритті злочинів, вчинив злочини внаслідок збігу тяжких особистих обставин, характеризується за місцем проживання позитивно, не судимий, являється волонтером благодійного фонду.

Наголошує обвинувачений і на поведені загиблої, яка була ініціатором конфлікту, систематично його принижувала та спровокувала бійку.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримку поданої ним апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити подану обвинуваченим апеляційну скаргу та в заперечення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинених кримінальних правопорушеннях при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, та за п.п.9, 13 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправному заподіянні смерті іншій людині з метою приховати інший злочин, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за даними висновку судово-психіатричної експертизи його емоційний стан змінився під дією вжитого алкоголю, його щире каяття, що виражається в усвідомленні своєї вини та засудженні своєї протиправної поведінки, висловлюванні щирого жалю про вчинене та готовність понести покарання, поведінку потерпілої ОСОБА_12 , яка передувала вчиненому щодо неї злочину, життєві обставини, в яких він опинився, приїхавши в село де народився на реабілітацію після поїздок волонтером у зону проведення АТО, вчинення злочину щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю, вчинення обох злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
Ті обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_8 , як такі, що на його думку, дають підстави для пом`якшення покарання, то такі були враховані судом при призначенні обвинуваченому покарання.
На думку колегії суддів призначене обвинуваченому покарання у конкретному випадку не є надмірним за видом та розміром, а є виваженим, достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам призначення покарання, й відповідає меті покарання.
Доводи прокурора про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на думку колегії суддів, не ґрунтується на встановлених у кримінальному провадженні обставинах та даних про особу винного. Обираючи покарання у такому виді і розмірі, суд виходить з того, що покарання покликане насамперед забезпечити виправну, превентивну функцію.
На думку колегії суддів ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого не досяг такого рівня, який би вказував на те, що покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 115 КК України не буде відповідати визначеній законом меті покарання та визначеним законом умовам призначення покарання та його завданням. Наведене дає підстави стверджувати про відсутність підстав для посилення призначеного ОСОБА_8 покарання за п.п.9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами. При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого й призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для зміни чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: