Справа № 574/76/22
Провадження № 1-кп/574/50/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000031 від 20.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Вовчанськ Вовчанського району Харківської області, не працюючої, із середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої,
12 липня 1988 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) звільнена від відбування покарання з відстрочкою строком на 1 рік;

15 квітня 1991 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна, звільнена від подальшого відбування покарання умовно-достроково 30 травня 1994 року з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 2 дні;

03 квітня 1995 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна, звільнена з місць позбавлення волі 26.09.1997 року на підставі Закону України «Про амністію» від 26.08.1997 року;

09 лютого 1998 року Новозаводським районним суду м. Чернігова Чернігівської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнена з місць позбавлення волі 21.10.2000 року у зв`язку з повним відбуттям строку призначеного покарання;

27 травня 2003 року Вовчанським районним суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

09 липня 2003 року Вовчанським районним суду Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

19 лютого 2004 року Вовчанським районним суду Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 23.11.2006 року звільнена від подальшого відбування покарання умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців 9 днів;

18 липня 2007 року Вовчанським районним суду Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

24 грудня 2007 року Вовчанським районним суду Харківської області за ч.1 ст.121, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільнена 22.03.2013 року у зв`язку з повним відбуттям строку призначеного покарання;

12 березня 2014 року Конотопським міськрайонним суду Сумської області за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці, звільнена 12.05.2014 року у зв`язку з повним відбуттям строку призначеного покарання;

11 лютого 2018 року Буринським районним суду Сумської області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин;

11 грудня 2019 року Буринським районним суду Сумської області за ч.2 ст.398 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці;

12 квітня 2021 року Буринським районним суду Сумської області за ч.1 ст.126 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин;

Маючої не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , близько 20 год. 00 хв., 19.01.2022 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесної сварки зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно з прикладанням сили, з метою завдання фізичного болю, нанесла останньому один удар кулаком правої руки в область перенісся, в результаті якого ОСОБА_4 відчув сильний фізичний біль, однак тілесних ушкоджень не отримав. Після цього ОСОБА_5 припинила свої протиправні дії.
Виконуючи вказані дії ОСОБА_5 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення фізичного болю потерпілому і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження 31.01.2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення підозрюваного з потерпілим.
За умовами вказаної угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою провину у зазначеному діянні, щиро розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також, сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.1 ст. 126 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 у виді громадських робіт строком 60 годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена та потерпілий просили затвердити укладену угоду про примирення. При цьому ОСОБА_5 визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті та угоді, вказала, що вона цілком розуміє свої права і обов`язки, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, а також погодилася на призначення їй узгодженого сторонами угоди покарання.
Крім того, потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, та вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченої він не має.
Прокурор не заперечувала проти затвердження укладеної між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 угоди про примирення, оскільки вона відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Заслухавши пояснення обвинуваченої та потерпілого, думку прокурора, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинуваченого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України, оскільки вона вчинила умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст.469, 471 КПК України. У ній зазначені наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, визначені ст.476 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Також, суд переконався, що укладення між обвинуваченою та потерпілим угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи вищевикладене, оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався та клопотання про його застосування до суду не надходило.
Процесуальних витрат по справі немає. Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 31.01.2022 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000031 від 20.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 60 (шістдесят) годин.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1