ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/262/22

Провадження № 11-сс/4820/86/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,
скаржника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали скарги на бездіяльність уповноважених осіб щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за апеляційною скаргою директора ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
24 січня 2022 року директор ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді місцевого суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 23 січня 2022 року за фактом вчинення сільським головою Плужненської сільської ради ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.364-1 КК України.

В обґрунтування скарги директор ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 посилався на те, що уповноваженими особами відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області у встановлений строк не розглянуто його заяву про вчинення кримінального правопорушення, не виконано приписи ч.1 ст.214 КПК України, що призвело до невнесення відомостей до ЄРДР. Вважав таку бездіяльність уповноважених осіб такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тобто протиправною.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 26 січня 2022 року відмовлено в задоволенні скарги директора ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ВП діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 23 січня 2022 року.

Слідчий суддя місцевого суду, мотивував своє рішення тим, що у скарзі директор ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР, однак зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею місцевого суду не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно б свідчили про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що невнесення відомостей до ЄРДР по заяві директора ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 від 23 січня 2022 року не є бездіяльністю слідчого в розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а вказана заява за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення.

Директор ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 26 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до ст.214 КПК України внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 та ч.1 ст.364-1 КК України, викладене в заяві від 23 січня 2022 року, та розпочати досудове розслідування.

Уважав, що за результатами розгляду скарги 26 січня 2022 року слідчим суддею місцевого суду безпідставно прийнято рішення про відмову в задоволенні вказаної скарги.

Зазначав, що слідчим суддею в повному обсязі проігноровано вимоги ст.214 КПК України про те, що слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Крім того, відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Тому вказував, що ухвала слідчого судді місцевого суду є незаконною і необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, бо не відповідає вимогам КПК України, а висновки суду обставинам справи.

Звертав увагу на те, що висновок слідчого судді місцевого суду є однобічним та помилковим, таким, що зроблений на основі недослідження всіх дійсних обставин провадження та не відповідає його матеріалам. Відмовляючи в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчий суддя місцевого суду допустив фактично істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Ураховуючи вищенаведене, на його думку, подана заява містить дані, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення та свідчить про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій Плужненського сільського голови ОСОБА_6 за ч.1 ст.364 та ч.1 ст.364-1 КК України. Тому наявні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; скаржника директора ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Із матеріалів провадження вбачається, що директор ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 23 січня 2022 року звернувся до відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення сільським головою Плужненської сільської ради ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.364-1 КК України.

У вказаній заяві зазначав, що між Ізяславською райдержадміністрацією та ТзОВ «Русь» Д 10 квітня 2014 року були укладені договори оренди земельних ділянок. 01 грудня 2020 року та 02 грудня 2020 року проведена державна реєстрація права оренди спірних земельних ділянок за ТзОВ «Русь» Д на підставі договорів оренди земельних ділянок від 10 квітня 2014 року. Рішенням Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №19 від 21 квітня 2021 року надано дозвіл сільському голові ОСОБА_6 на розірвання договорів оренди на не витребувані паї з ТзОВ «Русь» Д в особі директора ОСОБА_7 , у зв`язку з невиконанням орендарем умов договорів оренди земельних ділянок, які розташовані на території Плужненської сільської ради за визначеними у рішенні кадастровими номерами земельних ділянок. Відповідно до рішення Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №20 від 21 квітня 2021 року вирішено передати ТОВ «Тривітагро» в тимчасове користування (оренду), для використання за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на строк 10 років та не більше ніж до моменту витребування земельні ділянки, розташовані на території Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області із зазначеними у рішення кадастровими номерами.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2021 року №924/801/21 визнано незаконними та скасовано рішення Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №19 «Про розірвання договорів оренди з ТзОВ «Русь» Д на не витребувані паї у зв`язку невиконанням орендарем умов договорів оренди земельних ділянок» від 21 квітня 2021 року та №20 «Про передачу в оренду ТОВ «Тривітагро» невитребуваних земельних часток (паїв) та встановлення орендної плати». Пізніше скаржник отримав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Хмельницької області №924/801/21 від 13 грудня 2021 року, подану до Північно-Західного апеляційного господарського суду, до якої було додано копію квитанцію, яку посвідчено сільським головою Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області ОСОБА_6 про сплату судового збору на суму 251 970 гривень, де платником зазначено «Плужненська сільська рада». Скаржник зазначав, що з квитанції вбачається операція із «валютування», що свідчить про те, що невідома особа конвертувала вказані кошти із іноземної валюти та сплатила судовий збір на користь Плужненської сільської ради, в той час як рішення про сплату судового збору рішенням сесії Плужненської сільської ради не приймалося, тому зазначені дії мають ознаки злочину.

Просив зобов`язати уповноважених осіб відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.364, ч.1 ст.364-1 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Відповідні відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР не були.
Згідно супровідного листа від 23 січня 2022 року, за підписом заступника начальника відділення з розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницької області ОСОБА_8 , матеріали за зверненням директора ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницької області за №312 від 23 січня 2022 року, дані, які б вказували на наявність кримінального правопорушення відсутні.
Приписи ч.1 ст.2 КК України передбачають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст.11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зміст ч.1 ст.214 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
При цьому зміст зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Отже, вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей є саме наявність обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.
Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30 червня 2020 року (зі змінами, внесеними наказом Генерального прокурора від 23 листопада 2021 року №377) норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення, зокрема, можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо в заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Це в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
КПК України передбачає внесення до Єдиному реєстрі досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Отже, вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.
Згідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність уповноваженої посадової особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.
КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду, відмовляючи в задоволенні скарги директора ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 діяв у спосіб та у межах законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що невнесення відомостей до ЄРДР по заяві директора «Русь» Д ОСОБА_5 від 23 січня 2022 року, за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, та не є бездіяльністю слідчого, в розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Слідчий суддя місцевого суду, повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, а колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду з мотивів, та підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Нормами кримінального процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.
Так, відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Так право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією не гарантується заявнику положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Усталена судова практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ встановлює, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування повинно бути ретельним, що означає обов`язок органів влади завжди добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки та зобов`язання вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події («Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Колегія суддів уважає, що слідчий суддя місцевого суду дослідив матеріали провадження та обставини викладені в поданій скарзі, надав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги директора ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 , колегія суддів вважає неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу і не є підставою для задоволення скарги на бездіяльність уповноважених осіб щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У скарзі директор ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 порушував питання про внесення відомостей до ЄРДР, зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, ні слідчим суддею місцевого суду, ні колегією суддів апеляційного суду не встановлено об`єктивних даних, що підтверджуються належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак кримінального правопорушення, та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги директора ТзОВ «Русь» Д ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ВП діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 23 січня 2022 року, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3