Справа №694/2031/21
провадження № 1-кс/694/975/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення строку на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування,-
ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Звенигородського районного суду з клопотанням про встановлення строку на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування кримінального провадження № 0000439 від 21.05.2019.
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні сектору дізнання Звенигородського відділуполіції Головного управління Національної поліції у Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 21.05.2019 р. за ознакамизлочину, передбаченогостаттею 351 Кримінального кодексу України, по якому на даний час здійснюється досудове розслідування. У рамках вказаного кримінального провадження скаржники мають процесуальний статус потерпілих. Вважають, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню проводиться неефективно та з порушенням розумних строків. Вказують, що дізнавач ОСОБА_6 , яка проводить досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню, не розглядає клопотання потерпілих, що було предметом подальшого звернення до суду, які зобов`язувалидізнавача на вчинення певних дій, не виконувала ухвали слідчого судді, винесених в рамках досудового розслідування кримінального провадження, не проводить допит свідків, а проведені слідчі (розшукові) дії проведено не в повному обсязі, процесуальними прокурорами не вживалося ефективних заходів за фактом неналежного кримінального провадження дізнавачем. Потерпілі вважають, що вказане кримінальне провадження не є складним, розслідування не має жодних складнощів, а тому не потребує тривалого часу для його розкриття, натомість в даному кримінальному провадженні всі строки, які можна було б об`єктивно назвати розумними, давно та невиправдано спливли, допущена неприпустима тяганина, що істотно порушує права та законні інтереси потерпілих.

Просять встановити дізнавачу СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 строк в 1 (один) місяць для проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) і процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування вказаного кримінального провадження та вирішення питання щодо повідомлення про підозру, зобов`язати вчинити всі необхідні слідчі та процесуальні дії у вказаний строк.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 10.11.2021 справа передана слідчому судді ОСОБА_1
10.11.2021 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 15.11.2021 року.
В судове засідання скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися. На електронну адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі.
Представник Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальноїдії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до

наступних висновків.
Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. (ч. 1, 2 ст. 114 КПК України). Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України (ч. 6 ст. 28 КПК України).
Станом на час розгляду скарги, у кримінальному провадженні № 0000439 від 21.05.2019 нікому не було повідомлено про підозру.
Згідно із ч. 1 ст. 219 КПК України , строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Отже, КПК України щодо кримінального провадження № 0000439 не містить жодних вимог щодо граничного строку досудового розслідування, оскільки воно порушене за ч. 1 ст. 351 КК, яка є кримінальним проступком.
Слідча суддя зазначає, що доводи заявників стосуються конкретних обставин, що розслідуються (наприклад, як обставини вказують на наявність чи відсутність складу злочину), а тому стосуються розгляду питань по суті справи. До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), а не розгляд по суті. Тому, ці доводи заявників є неналежними.
Окрім цього, слідча суддя звертає увагу на те, що слідчий має дискреційні повноваження під час проведення ним слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій. Критерії необхідності та можливості проведення таких дій у цьому випадку слід оцінювати з позиції наданих матеріалів, що не завжди може відображати повний хід досудового розслідування. При цьому, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. (ч. 5 ст. 40 КПК України).
З матеріалів провадження вбачається, що досудове розслідування триває більше двох років, що суперечить загальним завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, де чітко закріплено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слідча суддя констатує, що в даному випадку, не забезпечено швидке, повне розслідування кримінального провадження стороною обвинувачення.
Проте оскільки заявники просять встановити дізнавачу у кримінальному провадженні строк на проведення всіх слідчих та процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування, який не може перевищувати 1 (одного) місяця з дня постановлення ухвали, вони, фактично, просять обмежити строк досудового розслідування до максимум 1 (одного) місяця з моменту прийняття судового рішення, з урахуванням можливого проведення слідчих та інших процесуальних дій. Таким чином, слідча суддя вирішує, чи доцільно та можливо обмежити строк досудового розслідування, з урахуванням тверджень заявників про те, що у кримінальному провадженні є зволікання сторони обвинувачення.
Разом із тим, слідча суддя критично ставиться до доводів заявника щодо розумного строку у цьому випадку. Відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи у розумний строк, що необхідно

для того, щоби особа не перебувала під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена. Розумний строк визначається відповідно до обставин справи, що вимагає оцінки в цілому.
Хоча окремі стадії провадження можуть провадитись з прийнятною тривалістю, загальна тривалість процесу може, однак, перевищити «розумний строк». Критеріями оцінки розумності строку можуть бути, зокрема, складність справи, поведінка сторін, а також відповідних органів.
Слідча суддя зазначає, що у дізнавача є обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження. Слідча суддя також вважає, що справи, що стосуються вчинення кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування , самі по собі є складними, що може бути пов`язано з необхідністю надання оцінки діям коегіальних органів, часто із залученням значної кількості осіб, залучених до провадження та значним обсягом локальних актів, які регулюють їх діяльність. Питання складності кримінального провадження далі не оцінюється, оскільки його доцільно розглядати лише в аспекті можливого затягування стороною обвинувачення у кримінальному провадженні.
Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч. 1 ст. 113 КПК України).
Положення ст. 114 КПК України носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (ч. 2 ст. 114 КПК України).
Ці положення дають підстави вважати, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України. Відповідно, і предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 КПК України можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їхнє проведення раніше було прийняте прокурором, слідчим суддею або судом. Оскільки кримінальне провадження на цьому етапі не має граничного строку здійснення досудового розслідування (оскільки нікому не було повідомлено про підозру), встановлення процесуального строку у порядку ч. 6 ст. 28, ч. 1 ст. 114 КПК України не може застосовуватись до цього кримінального провадження в цілому.
Зазначене прохання заявників встановити процесуальний строк доцільно оцінити у контексті завдань кримінального провадження. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). У цьому випадку, зараз законні права, свободи та інтереси заявників у кримінальному провадженні не порушуються, оскільки їхні права та інтереси не обмежуються проведенням слідчих дій.
Беручи до уваги твердження заявників у прохальній частині клопотання, необхідно також врахувати, що встановлення більш короткого строку досудового розслідування (про що, фактично, просять заявники), не входить до повноважень слідчого судді, передбачених КПК України.
Аналогічна позиція міститься в рішенні Касаційного кримінального суду від 16.05.2019 року (справа № 761/20985/18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, в тому числі і наведених слідчим суддею в ухвалі, не передбачене його повноваження про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування; беззаперечно, ухваливши вказане рішення, слідчий суддя вийшов за межі КПК, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
У цьому провадженні слідча суддя приходить до таких ж висновків.

Керуючись ст. ст. 28, 113, 114, 372 КПК України, слідча суддя,-
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення строку на проведення процесуальних дій,

необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000439 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1