Справа № 289/2577/21
Номер провадження 1-кп/289/30/22
УХВАЛА

11.01.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Радомишльського районного суду Житомирської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки строк застосування даного виду запобіжного заходу останньому закінчується 16.01.2022. В обґрунтування зазначила, що ризики, які слугували підставою для обрання ОСОБА_5 такого запобіжного заходу не зменшились і існують на даний час та до обвинуваченого не може бути застосовано іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.
Законний представник потерпілої підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про колегіальний розгляд справи в складі трьох суддів на підставі ч. 2 ст. 31 КПК України. Крім того, обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, оскільки вважають його безпідставним, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.11.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, однак станом на 11.01.2022 кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, не досліджені письмові докази, не допитані потерпіла і свідки.
Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років та від 5 до 8 років відповідно, обвинувачений не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, у разі зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою обвинувачений може проживати або ж спілкуватись із потерпілою, яка є падчеркою, а тому може здійснювати на неї вплив.
Водночас, враховуючи вище викладене та думку прокурора, дані про обвинуваченого, а також виходячи з необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам і вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому обрано правильно, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, даних про його особу та не встановлення судом обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході відпала.
Таким чином, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому застосування до обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є найбільш доцільним на даному етапі судового провадження, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Тому клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.
Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні злочину з застосуванням насильства, суд не визначає обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Частиною 11 статті 31 КПК України передбачено, що суддя чи склад колегії суддів для конкретного кримінального провадження визначається в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України .

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, яке передбачає покарання в виді позбавлення волі від 10 до 15 років, і обвинуваченим заявлено клопотання про колегіальний розгляд кримінального провадження відносно нього у складі трьох суддів, що є його беззаперечним правом, суд вважає за необхідне проводити колегіальний розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим справу необхідно передати до канцелярії суду для визначення колегії суддів відповідно до ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. ст. 31, 35, 177, 183, 314-316, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 11.03.2022 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.
Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення колегіального розгляду кримінального провадження задовольнити.

Здійснювати розгляд кримінального провадження №0000163, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, колегіально в складі трьох суддів.

Кримінальне провадження передати до канцелярії суду для визначення колегії суддів відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1