Справа № 314/333/22
Провадження № 1-кс/314/206/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2022 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000027, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
27.01.2022 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про арешт майна дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000027, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Клопотання обгрунтовано тим, що 26.01.2022 до Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідома жінка, ромської національності на ім`я ОСОБА_6 , під приводом продажу золотих виробів, шляхом обману, заволоділа коштами заявниці в сумі 20400,00 грн.

Так, 26.01.2022 ОСОБА_5 перебуваючи вдома по АДРЕСА_1 побачила у вікно невідому жінку, яка підійшла до території її домоволодіння, запропонувала придбати в неї золоті прикраси, на що ОСОБА_5 , погодилась та придбала золоті прикраси в невідомої особи за 20000,00 грн. Після чого, невідома жінка вийшовши із території її домоволодіння направилась у напрямку АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 , перерахувавши кошти, зрозуміла що помилилась та віддала невідомій особі на ім`я ОСОБА_6 кошти в сумі 20400,00 грн., переглянувши придбані прикраси заявниця зрозуміла що вони не золоті, а виконані із металу жовтого кольору.

Дізнавач зазначає, що на стадії досудового розслідування із метою збереження речових доказів виникла необхідність у забезпеченні арешту вищевказаного майна.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що Сектором дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022 за № 0000027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
26.01.2022 до Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.01.2022 ОСОБА_5 перебуваючи вдома по АДРЕСА_1 побачила у вікно невідому жінку, яка підійшла до території її домоволодіння, запропонувала придбати в неї золоті прикраси, на що ОСОБА_5 , погодилась та придбала золоті прикраси в невідомої особи за 20000,00 грн. Після чого, невідома жінка вийшовши із території її домоволодіння направилась у напрямку вул. Центральної у с. Юрківка. ОСОБА_5 , перерахувавши кошти, зрозуміла що помилилась та віддала невідомій особі на ім`я ОСОБА_6 кошти в сумі 20400,00 грн., переглянувши придбані прикраси заявниця зрозуміла що вони не золоті, а виконані із металу жовтого кольору.

Згідно протоколу огляду місця події від 26.01.2022, під час проведення огляду місця події по АДРЕСА_1 , вилучено: 12 ланцюгів із браслетами до них, із жовтого металу; 1 перстень чоловічий із каменем чорного кольору, із жовтого металу; 6 кілець жіночих із жовтого металу; 3 пари сережок із жовтого металу; 1 пара сережок кільцями із жовтого металу; 2 підвіски із жовтого металу, та поміщено до спецпакету № 2184760.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
За положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
За таких обставин, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 175, 372, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про арешт майна дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000027, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на вилучені під час проведення огляду місця події по АДРЕСА_1 , речі, а саме: 12 ланцюгів із браслетами до них, із жовтого металу; 1 перстень чоловічий із каменем чорного кольору, із жовтого металу; 6 кілець жіночих із жовтого металу; 3 пари сережок із жовтого металу; 1 пара сережок кільцями із жовтого металу; 2 підвіски із жовтого металу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали
Слідчий суддя ОСОБА_1
27.01.2022