Справа № 716/885/17
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

24.12.2021 м.Заставна
Слідчий суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора від 21.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на постанову прокурора від 21.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання.
Посилається на те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України внесено 15.04.2013 року в ЄРДР за №000007. Досудове розслідування, на даний час, проводиться слідчими Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області. Процесуальний нагляд у кримінальному провадженні №0000007, на даний час, здійснюється прокурорами Чернівецької окружної прокуратури. Сторона обвинувачення вважає, що він має правовий статус підозрюваного в даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю в матеріалах справи повідомлення його про підозру, підписаної 01.10.2014 в.о. прокурора Чернівецької області (на той час) ОСОБА_3 . Однак, у відповідності до наказу прокурора Чернівецької області №770 від 26 вересня 2013 року ОСОБА_3 звільнено з посади заступника Чернівецького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері та призначено на посаду начальника відділу статистики в прокуратурі Чернівецької області. Таким чином, скаржник вважає, що ОСОБА_3 не просто втратив повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000007, звільнившись з органу який забезпечував процесуальний нагляд, а взагалі перестав бути прокурором у розумінні п.15 ч.1 ст.3 КПК України.

В матеріалах кримінального провадження №0000007 та в ЄРДР відсутні будь-які відомості чи процесуальні документи, які вказують на те, що ОСОБА_3 повторно був призначений процесуальним керівником чи хоча б простим прокурором в даному кримінальному провадженні з моменту втрати ним повноважень прокурора 26.09.2013.

Саме тому, скаржник ОСОБА_2 вважає, що в період з моменту втрати повноважень прокурора 26.09.2013 до 01 жовтня 2014 року, в.о. прокурора Чернівецької області ОСОБА_3 не був процесуальним керівником чи хоча б прокурором у кримінальному провадженні №0000007, а отже не мав до цього провадження жодного відношення і не мав права вчиняти там жодних процесуальних дій, в тому числі складати повідомлення про підозру.

На підставі цього він звернувся до прокурора із клопотанням про скасування повідомлення про підозру від 01.10.2014, підписаного прокурором, який не мав на те законних повноважень. 21.12.2021 прокурор в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання підозрюваного, яку він вважає протиправною та такою що підлягає скасуванню з огляду на те, що свою відмову в задоволенні клопотання прокурор ОСОБА_4 обґрунтував правовими висновками Великої Палати Верховного суду у справі №536/2475/14-к (постанова від 11.12.2019). Згідно останніх повноваження Генерального прокурора або його заступника є винятковими і не може бути передоручене іншим прокурорам чи слідчим. Для реалізації цього повноваження ані Генеральний прокурор, ані його заступник не повинні обов`язково здійснювати процесуальне керівництво у відповідному кримінальному провадженні щодо судді, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство такої вимоги не встановлює.

Підозрюваний ОСОБА_2 вважає, що висновки прокурора ОСОБА_4 є хибними, оскільки вони не мають відношення до кримінального провадження. В його випадку, повідомлення про підозру підписав не Генеральний прокурор чи його заступник, а виконуючий обов`язки прокурора області, права і повноваження якого значно відрізняються від прав і повноважень Генерального прокурора чи його заступника.

Саме тому, на думку скаржника ОСОБА_2 , постанова прокурора, яка є предметом оскарження є незаконною та підлягає скасуванню.

Вивчивши скаргу, документи та матеріали, якими скаржник обґрунтовує доводи скарги, слідчий суддя, вирішуючи питання відкриття провадження за даною скаргою, виходить з наступного.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 КПК України.
У ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення під час досудового розслідування.
Так, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений вказаною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Будь-які виключення щодо розгляду таких скарг не допускаються, в тому числі оскарження процесуального рішення (постанови) щодо відмови у задоволенні клопотання щодо прийняття процесуального рішення прокурором.
Згідно ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту скарги підозрюваного ОСОБА_2 , він оскаржує постанову прокурора якою відмовлено останньому в задоволенні клопотання про скасування повідомлення про підозру від 01.10.2014.
Враховуючи викладене, постанова прокурора на клопотання підозрюваного щодо відмови в задоволенні клопотання про прийняття процесуальних рішень не підпадає до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, передбачених ч.1 ст.303 КПК України, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
У відповідності до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Беручи до уваги, що підозрюваним ОСОБА_2 оскаржується постанова прокурора щодо відмови в задоволенні клопотання про прийняття процесуальних рішень, яка відповідно до ч.1 ст.303 КПК України не може бути оскаржена під час досудового розслідування, а тому у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора від 21.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання.
Ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена протягом п?яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ