Справа № 699/248/22
Номер провадження 1-кс/699/24/22
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

17.02.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_2 , погодженим із прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 17.02.2022 надійшло вищевказане клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000023.

Клопотання обґрунтовується наступними доводами.

До відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 10.02.2022 надійшло повідомлення від працівника сервісного центру № 7144 ОСОБА_4 про те, що 10.02.2022 року під час постановки на облік автомобіля Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.11.2021 на вказаний автомобіль.

У ході огляду місця події 10.02.2022 вказаний автомобіль було вилучено разом з бланком свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключем запалювання автомобіля. Транспортний засіб направлено для зберігання на територію відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області.

За вказаним фактом 10.02.2022 внесено відомості до ЄРДР за № 0000023.

3 метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню дізнавач сектору дізнання за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням, у якому просив накласти арешт на вище перелічене вилучене майно, у тому числі автомобіль марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 .

Водночас, перевіривши клопотання та додані до нього документи, встановлено, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач, крім іншого, уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Установлено, що дізнавачем дотримано строки звернення з цим клопотанням до слідчого судді, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.

При цьому, згідно з вимогами ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Водночас, зазначений у клопотанні та доданий до нього документ, який підтверджує право власності на майно, що належить арештувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.11.2021 на автомобіль Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , не може вважатися виконанням вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки відповідно до висновку експертного дослідження Черкаського НДЕКЦ від 10.02.2022 № 24/7144/1Д бланк вказаного свідоцтва не відповідає бланкам, які є в офіційному обігу.

Даних з Єдиного державного реєстру МВС щодо власника автомобіля Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 матеріали справи не містять. Таким чином у поданому клопотанні не зазначено документ, що підтверджує право власності на вказаний автомобіль, тому на даний час слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власника майна про розгляд клопотання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно вiдповiдає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відомості до ЄРДР за вказаним кримінальним провадженням внесено за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Частиною 1 ст. 358 КК України передбачена відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, клопотання не містить підстави та мету згідно з положеннями ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту автомобіля марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 у межах кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України щодо підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.
Із викладеного вбачається недотримання дізнавачем вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Ураховуючи вищезазначене, клопотання дізнавача про арешт майна, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі ст.ст. 40-1, 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Роз`яснити, що тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1