У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000150

за апеляційною скаргою прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Некрасовка, АРК, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000150, внесеному до ЄРДР 23.01.2013, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам.

Зазначає, що єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Однак, суд вдався до дослідження і матеріалів кримінального провадження, а саме: постанови про зміну групи прокурорів від 03.10.2019, згідно якої прокурора ОСОБА_10 включено до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Вказує, що обґрунтовуючи необхідність повернення обвинувального акта прокурору на підставі відсутності прокурора ОСОБА_10 у складі групи прокурорів станом на 01.10.2019, а саме на момент роз`яснення прокурором вимог ст. 384 КПК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом порушено вимоги ст. ст. 7, 22 КПК України щодо принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Звертає увагу, що дане кримінальне провадження слухається різними судами Миколаївської області вже упродовж 8 років та за цей час, ще до роз`яснення прокурором ОСОБА_10 вимог ст. 384 КПК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 01.10.2019, обвинуваченим неодноразово роз`яснювалося це право в суді.

Прокурор вказує, що суд вийшов за межі стадії підготовчого судового засідання, оскільки проаналізував обставини вчинення кримінального правопорушення та зробив висновки щодо правильності кваліфікації та наявності (доведеності) вини обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються.
Також зазначає, що висновок суду про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні містить посилання на висновок судово-медичної експертизи з визначення ступені тяжкості отриманих потерпілою ОСОБА_11 тілесних ушкоджень (№67 від 01.04. 2013 року), яка є в розпорядженні органу досудового розслідування та яке ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкривають сутність зазначених доказів обвинувачення, не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

На думку апелянта, судом безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію злочинів, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Узагальнені доводи заперечень на апеляційну скаргу інших учасників судового провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що обвинувальний акт - це процесуальний документ, яким висувається обвинувачення та у передбачених законом випадках до обвинувального акта має бути додано роз`яснення про можливість розгляду справи судом присяжних. Вказує, що це роз`яснення має провести прокурор, який має повноваження і включений до групи прокурорів на дату роз`яснення цього права обвинуваченому. Вважає, що цей недолік є суттєвим, однак з 2019 року прокуратурою не його усунуто. Також на думку обвинуваченого, слідчим при складанні обвинувального акта порушено принцип презумпції невинуватості.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що в постанові Верховного Суду від 07.05.2019, підставою скасування вироку щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції слугувало відсутність письмового роз`яснення прокурора про право на розгляд кримінального провадження судом присяжних обвинуваченим по справі.

Суд вказав, що відповідно до письмового роз`яснення прокурором вимог ст. 384 КПК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прокурором ОСОБА_10 право на розгляд кримінального провадження судом присяжних обвинуваченим було роз`яснено 01.10.2019.

Однак, відповідно до постанови про заміну групи прокурорів від 03.10.2019, затверджено заступником прокурора Миколаївської області ОСОБА_12 , прокурор ОСОБА_10 увійшла до групи прокурорів і призначена старшою групи прокурорів і доручено керувати діями інших прокурорів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що на день роз`яснення вимог ст. 384 КПК України обвинуваченим, прокурор ОСОБА_10 не мала повноважень щодо проведення будь-яких процесуальних дій та 01.10.2019 цей прокурор не мала законних повноважень на роз`яснення права обвинуваченим на розгляд кримінального провадження судом присяжних.

Також суд першої інстанції вказав, що обвинувальний акт містить посилання на конкретні докази, а саме: висновок судово-медичної експертизи з визначенням ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої, причини смерті та встановлення причинно-наслідкового зв`язку між отриманими травмами та причиною смерті, які перебували у розпорядженні сторони обвинувачення та які ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкривають зміст і сутність зазначеного доказу обвинувачення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що розкриття в обвинувальному акті змісту і сутності конкретних доказів, які перебували у розпорядженні сторони обвинувачення, суперечить положенням ч. 2, 4 ст. 291 КПК України та може свідчити про порушення принципу неупередженості суду, що є неприпустимим.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 185, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України, що є тотожнім визнанню їх винними у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень до ухвалення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили.

На переконання суду першої інстанції, вказані недоліки обвинувального акта та його невідповідність положенням ст. 291 КПК України є суттєвими і унеможливлюють призначення до судового розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України, з огляду на таке.

Згідно вимог ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

З огляду на зазначені вимоги закону, прокурором до обвинувального акта повинно бути додане письмове роз`яснення прокурора обвинуваченим про особливості розгляду кримінального провадження щодо них судом присяжних.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до письмового роз`яснення прокурором вимог ст. 384 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 , останнє було роз`яснено 01.10.2019.

Згідно вимог ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відсутність в матеріалах кримінального провадження рішення по призначення прокурора у кримінальному провадженні або не підписання цього рішення керівником відповідного органу прокуратури, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень (така ж позиція була викладена ОП ККС ВС по справі № 754/7061/15 від 22 лютого 2021 року).

Відповідно до постанови про заміну групи прокурорів від 03.10.2019, прокурор ОСОБА_10 увійшла до групи прокурорів і призначена старшою групи прокурорів і доручено керувати діями інших прокурорів.

Отже, є правильними висновки суду першої інстанції, що на день роз`яснення вимог ст. 384 КПК України обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (01.09.2019), прокурор ОСОБА_10 не мала повноважень щодо проведення будь-яких процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, оскільки була включена до групи прокурорів лише 03.09.2019.

Як слідує з обвинувального акта №0000150 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 31.05.2013 його затверджено прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 .

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані на підтвердження того, що прокурор ОСОБА_10 раніше була включена до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, в тому числі, відсутній витяг з ЄРДР, яким би підтверджувались повноваження прокурора ОСОБА_10 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на день роз`яснення їм вимог ст. 384 КПК України.

Зважаючи на ці обставини, а також з огляду на те, що постановою Верховного Суду 07.05.2019 підставою скасування рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції слугувало відсутність письмового роз`яснення прокурора про право на розгляд кримінального провадження судом присяжних обвинуваченим по справі, що є істотним порушенням вимог КПК України (ч. 1 ст. 412 КПК України), суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 має суттєві недоліки, які перешкоджають призначити судовий розгляд цього кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності вимогам КПК України обвинувального акта щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З огляду на зазначені недоліки, також заслуговують на увагу висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України з підстав, зазначених судом першої інстанції.

Тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3