Ухвала
іменем України
13 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 175/3428/19
провадження № 51-651 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження,
встановив:
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 від розгляду його заяви про відвід судді ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2021 року, на підставі ч. 4 ст. 499 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_7 звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Так, пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Частиною 1 ст. 392 КПК передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Як убачається з долученої копії ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2021 року, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року, якою йому відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 від розгляду його заяви про відвід судді ОСОБА_6 , тобто на судове рішення, яке не входить до переліку ухвал, які, відповідно до вимог ст. 392 КПК, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддядоповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Тому, суддя апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду, яка відповідно до положень КПК не підлягає апеляційному оскарженню, керуючись ч. 4 ст. 399 цього Кодексу, правомірно відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 .
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування ухвали апеляційного суду, не встановлено.
З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами провадження, а із касаційної скарги та наданої копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3