ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання кримінальну справу по провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.07.2020 року за № 0002378 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ветлуга Нижегородської області РФ, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 03 липня 2020, приблизно о 15 год., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Азовська, 53, діючи на підставі раптово виниклого конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс ОСОБА_7 численні удари руками та ногами в область тулуба, шиї та голови, точну кількість яких встановити не надалось можливим, від яких остання померла.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено численні тілесні ушкодження, які згідно висновків судово-медичних експертиз №10-12/1860-ДМ/20 від 10.09.2020 року та 10-14/48/1860-ДМ/20 від 12.09.2020 року носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, утворились прижиттєво та в один проміжок часу, одне за одним, за декілька десятків хвилин до настання смерті потерпілої, та між якими та смертю ОСОБА_7 є прямий причинний зв`язок. Причиною смерті ОСОБА_7 , 1954 р.н., стала сукупна тупа травма тіла (голови, шиї, тулуба), з розвитком шоку.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав та пояснив під час його допиту, що 03.07.2020 року він в 10-00 год. пішов з дому по АДРЕСА_1 та купив 2 пляшки самогону, випив половину, прийшов додому о 12-00 год. та ліг спати. О 15-00 годині він прокинувся та побачив, що мати випила його самогон, який він залишив для себе у холодильнику, і тому в нього з матір*ю виник конфлікт на кухні. Він 2-3 рази рукою вдарив матір по обличчю, ногами не бив, потім схватив її за потилицю та потягнув матір із кухні до кімнати, кинув її на ліжко. Після цього він пішов з дому до знайомого ОСОБА_8 на вул. Шевченко, де випивав алкоголь, повернувся близько 19-00 -20-00 годині і одразу ліг спати, де в цей момент була матір він не пам*ятає, оскільки був дуже нетверезий. Вночі він прокинувся та побачив, що мати лежить на полу і не дихає, він підтягнув матір до ліжка, посадив, ушкодження були ті ж самі, що і коли він уходив (синець під оком та кров біля носу), інших не бачив, потім подзвонив сестрі, батькові та викликав поліцію, які констатували смерть матері. Також, пояснював, що він вживав самогон кожного дня, приблизно 1-2 літри, лікувався від алкоголізму в лікарні, не працював офіційно, інколи підробляв, брав у матері гроші із її пенсії. Уточнював, що синець під оком у матері від його ударів одразу проявився, коли він її тягнув із кухні до кімнати вона падала, вдарилась перед ліжком обличчям, носом. В обґрунтування своєї невинуватості пояснював, що він не міг матері спричинити такі тілесні ушкодження, які встановив експерт та від яких вона померла, можливо потім до неї ще хтось приходив, однак вказує, що він дійсно був у стані алкогольного сп*яніння 03.07.2020, наносив матері декілька ударів, тягнув її з кухні до кімнати і кинув на ліжко, і не все точно пам*ятає.

Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим, суд, дослідивши показання останнього, вислухавши показання потерпілої, свідків і дослідивши інші докази у справі, вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю і підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні, яка пояснила, що вона є сестрою обвинуваченого та дочкою померлої ОСОБА_7 . Вказувала, що брат з матір*ю проживали в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , обоє випивали, вона їх навідувала 1 р. в 2 міс., дзвонила матері кожного дня, у матері була травма шейки стегна і вона ходила з палицею. ОСОБА_9 , коли випивав, був не дуже адекватним (кричав, бив кулаками у стіну), його клали у лікарню для того, щоб він вийшов з цього стану. 03.07.2020 року їй подзвонила сусідка о 19-30 та сказала, що мати не вийшла гуляти у двір. В цей же день її дочка дзвонила бабусі ОСОБА_7 о 10-00 год. і та сказала, що погано себе почуває. Коли вона додзвонилася о 19-40 до брата, оскільки до цього в нього не було зв*язку, він сказав, що мати нетвереза і спить. О 21-30 год. 03.07.2020 вона знов дзвонила братові і просила надати телефонну трубку матері, на що той сказав, що мати лежить на полу зі зпущеними штанами, напевно впала, направив їй фото матері. О 23-00 год. цього ж дня вона, вирішивши, що можливо матері погано, знов подзвонила братові і він сказав, що спить і щоб вона дзвонила вранці. Близько двох годин зранку 04.07.2020 року ОСОБА_9 їй подзвонив та сказав, що напевно мати померла, оскільки не рухається. Вона після цього подзвонила батькові, а брат подзвонив у швидку. На її запитання що сталося, брат повідомив їй, що мати випила його самогон, він її вдарив 2 рази, кинув на ліжко і більше не торкався, пішов до знайомого ОСОБА_10 випивати, де був до 19-00 год., потім повернувся та ліг спати. Претензій до брата вона не має і думає, що це не від його дій мати померла.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що є дочкою потерпілої ОСОБА_6 та померла ОСОБА_7 була її бабусею. Зазначала, що бабуся жила з її дядею ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 ніде не працював, жив на пенсію бабусі. 03.07.2020 року вона дзвонила бабусі та розмовляла з нею, бабуся була твереза. Бабуся говорила, що до 03.07.2020 року ОСОБА_9 був в запої вже тривалий час. 04.07.2020 року о 4 годину ранку їй подзвонила мати і повідомила, що бабуся померла. Також, мати їй сказала, що 03.07.2020 року дідусь дзвонив бабусі о 14-00 год. і вона була нетвереза. Зранку 04.07.2020 вона приїхала до будинку на АДРЕСА_1 і побачила, що бабуся була біля ліжка, вона її поклала на підлогу, оглянула, побачила ушкодження, що поломаний ніс, гематоми на животі, зрозуміла, що це політравма. Цінного в будинку нічого не пропало, оскільки цінного і не було. Вона оглянула руки ОСОБА_12 , щоб зрозуміти яким чином це сталося, вони в нього були без подряпин і він тільки говорив, що дав бабусі «леща».

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що є батьком обвинуваченого та колишнім чоловіком померлої ОСОБА_7 . Повідомив, що син проживав з колишньою дружиною, не працював, у ОСОБА_9 з матір*ю були конфлікти, син лікувався від алкоголізму в лікарні неодноразово. 03.07.2020 він дзвонив колишній дружині вдень і вона сказала, що ОСОБА_9 спить. Потім, ввечері, коли прийшла смс, що ОСОБА_9 вийшов на зв*язок, він йому передзвонив о 23-00 год. і той сказав, що мати спить нетвереза. В 3-30 год. зранку 04.07.2020 року йому подзвонила дочка та повідомила, що сталося. Він передзвонив ОСОБА_9 і той сказав, що мати напевно померла, оскільки не рухається, а він її тормошив, відкривав очі, поливав водою, а реакції не було. Коли він приїхав до будинку, син йому повідомив, що посварився з матір*ю із-за самогону, вдарив її декілька разів, потім поклав на ліжко і пішов, повернувся о 19-00 год. У сина зранку одяг був чистий, на руках також ніяких слідів не було.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою померлої ОСОБА_7 , яка проживала разом з сином ОСОБА_9 . Відносно ОСОБА_4 постійно викликали поліцію, оскільки він пив і бив матір постійно. Повідомила, що була ситуація, коли сусідка ОСОБА_15 у 2018-2019 році їй подзвонила і сказала, що ОСОБА_9 її сильно побив у обличчя, в груди, коли вони прийшли, то бачили, що вона дуже побита. 03.07.2020 року вона дзвонила кілька разів ОСОБА_7 (о 09-00,11-00,12-55), останній раз вони розмовляли по телефону в 13-00 годину, після цієї години на телефон та не відповідала. О 15-00 год. вона виходила до двір і бачила, що у сусідів ОСОБА_16 закрита хвіртка і двері, о 19-00 год. також було все зачинено, хоча завжди в них вдень хвіртка відкрита. Коли вони подзвонили дочці ОСОБА_17 , та відповіла, що додзвонилась ОСОБА_9 і той відповів, що він побив матір і та спить. Оскільки вони як сусіди кожного дня о 19-00 годині виходять на вулицю, посидіти на лавочці, і в цей день (03.07.2020 року) ОСОБА_18 не вийшла, вона дзвонила дочці ОСОБА_19 щоб та з*ясувала, що з матір*ю. ОСОБА_9 після 19 години 03.07.2020 року вийшов, відкрив двері, сказав, що мати спить та пішов знов до будинку, в цей день вони більше ОСОБА_18 не бачили. Зранку 04.07.2020 року, коли приїхала поліція ОСОБА_9 говорив, що мати випила його горілку.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила в суді про те, що є сусідкою померлої ОСОБА_21 , вони добре спілкувались. ОСОБА_9 коли випивав ставав дуже буйним. 03.07.2020 року вона бачила, що у сусідів ОСОБА_16 двері і хвіртка були зачинені, світла ввечері не було. По телефону сусідка ОСОБА_22 сказала, що ОСОБА_9 вийшов в трусах та повідомив, що мати спить. Коли вони отримали ввечері смс від дочки ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_9 побив матір, та попросила сходити подивитись що з матір*ю, вона з сином пішла ввечері до їх будинку, однак двері були зачинені і ніхто не відкрив, на телефонні дзвінки ОСОБА_18 не відповідала. 04.07.2020 року вранці їй подзвонила сусідка ОСОБА_22 та повідомила, що ОСОБА_15 померла. Та жила бідно, цінного у неї в будинку нічого не було.

- показаннями свідка ОСОБА_23 в суді про те, що він був в добрих стосунках з сусідами ОСОБА_16 . Він на запрошення ОСОБА_18 багато разів приходив до неї в гості, вони пили чай, розмовляли, вранці він приносів за її списком продукти, коли її не було вигулював собаку. 03.07.2020 року він ОСОБА_9 не бачив, ОСОБА_18 бачив чи ні в цей день не пам*ятає. Ввечері 03.07.2020 року від дочки ОСОБА_18 прийшла смс, щоб вони пішли подивились до ОСОБА_18 , оскільки вона не відповідає. Вони з матір*ю пішли до будинку ОСОБА_24 , однак ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки також ані ОСОБА_18 , ані ОСОБА_9 не відповідали. Зранку 04.07.2020 року матері подзвонила сусідка ОСОБА_22 і сказала, що сталося горе.

Провина обвинуваченого також у вчиненому підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, достовірність яких не викликає у суду сумнівів, а саме:

-Рапортами інспекторів Київського ВП ГУНП про виявлення 04.07.2020 за адресою: м. Харків, вул. Азовська, 53 трупу жінки ОСОБА_7 (а.с. 129-130 т.1)

-Даними в протоколі огляду місця події в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з фототаблицею, в ході якого було оглянуто місце події, виявлено та вилучено труп ОСОБА_7 , 1954 р.н., змиви речовин, шорти, футболку, пляшку, покривало. (а.с. 131-144 т.1).

-Даними в протоколах огляду вилучених речових доказів, постановами про визнання речовими доказами . (а.с. 145-150 т.1).

-Довідкою ХОБСМЕ від 04.07.2020 року про те, що причиною смерті ОСОБА_7 , 1954 р.н. явилась сукупна тупа травма тіла, шок. (а.с. 151 т.1).

-Даними в протоколі огляду вилученого у ОСОБА_4 мобільного телефону та дзвінків, постановою про визнання речовим доказом, у протоколах огляду предметів влученого у ОСОБА_7 одягу, постановою про визнання речовими доказами. (а.с. 164-167, 187-190 т.1).

-Постановою про накладення арешту на вилучене майно від 06.07.2020 року. (а.с. 172-173 т.1).

-Даними висновків експерта №10-12/1860-ДМ/20 від 10.09.2020 року, №10-14/48/1860-ДМ/20 від 12.09.2020 року, за якими на підставі даних судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_7 , у неї встановлено такі ушкодження: голови: синець на лобі зліва з розповсюдженням на скроневу область, синець на лобі справа з розповсюдженням на скроневу область, крововиливи на обох повіках правого і лівого ока, крововиливи в білочну та сполучно-тканинну оболонки правого ока, синець на переніссі, садно на спинці та крилах носа, перелом кісток носа, синець на слизовій оболонці нижньої губи зліва; крововиливи в м які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні лобної, лобно-скроневої області справа та зліва, правої тім яної, тім`яно-потиличної області зліва, дифузні крововиливи в лівому скроневому м`язі; крововилив під м`які мозкові оболонки тім`яної долі лівої півкулі головного мозку (субарахноїдальний крововилив), в шлуночки мозку; шиї: група синців на передній і бокових поверхнях шиї, крововилив в підшкірно-жирову клітковину та поверхневі м язи шиї по передній поверхні, крововилив в корінь язика справа; тулуба: три садна на животі зліва, ділянка розтріскування шкіри на животі зліва в проекції гребня лівої клубової кістки, два синця на задній поверхні грудної клітки зліва, синець в ділянці попереку справа, масивний крововилив в м 'які тканини грудної клітки зліва, крововилив в м`язи спини зліва (від рівня нижнього краю лівої лопатки, з розповсюдженням на поперек), крововилив в м`язи спини справа (на ділянці між хребтом та правою лопаткою), та в ділянці попереку справа, крововилив в підшкірно- жирову клітковину живота зліва; переломи ребер: справа - 2-6,8,9 по середньо- ключичній лінії, 11 на межі лопаткової та біляхребтової ліній, з масивними крововиливами в міжреберні м язи та пристінкову плевру в зоні переломів; зліва -5-7 по пригрудинній лінії, 2-9 по середньо-ключичній лінії, з масивним крововиливом в пристінкову плевру та міжреберні м язи в зоні переломів, розривом плеври в проекції перелому 9го ребра; 5,6 по передньо-пахвовій лінії з крововиливом в м які тканини в зоні переломів, 3,4,7,8,9,10 по середньо-пахвовій лінії з крововиливом в м які тканини в зоні переломів та ушкодженням плеври в зоні перелому 7,8 ребер, 5,6,7,8,9,10,11 на межі лопаткової та біляхребтової ліній, з масивними крововиливами в пристінкову плевру на всьому протязі, окрім 1,2 ребер; крововиливи в лівий купол діафрагми, крововилив в середостіння та передню стінку навколосерцевої сумки, крововилив на правій легені, розриви легень, селезінки; крововиливи: в сальник, підшлункову залозу, жирову капсулу лівої нирки, передню стінку сечового міхура; кінцівок: три синця на лівому стегні по передньо-зовнішній поверхні.

Вказані ушкодження утворились прижиттєво, від чисельних ударних та ударно- ковзаючих дій тупих предметів, індивідуальні властивості яких в пошкодження не відобразились. Зважаючи на ступінь проявів реактивних змін в пошкодженнях, вважає, що вони утворились незадовго до смерті (за декілька десятків хвилин) до настання смерті.
Причиною смерті гр. Стрілець стала сукупна тупа травма тіла (голови, шиї, тулуба), з розвитком шоку.

По степеню тяжкості, вказана травма носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень (п.п. 2.1.2 та 2.1.3 «о», «г», «л» Правил судово-медичного визначення ступеня тілесних ушкоджень згідно Наказу №6 МОЗУ). Синці на лівому стегні по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, між отриманими ушкодженнями голови, шиї, тулуба ОСОБА_25 і її смертю, є прямий причинний зв`язок.

При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_7 : виявлений етиловий спирт в кількості - 2,09%о. Метиловий, ізопропиловий, н-пропиновий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоамиловий спирти не виявлені. Така концентрація етилового спирту в крові, згідно офіційної таблиці, відповідає алкогольному сп`янінню серед ступеню.

При судово-токсикологічній експертизі внутрішніх органів та тканини головного мозку трупа ОСОБА_7 , встановлено наступне: 1) В тканині головного мозку, нирці, печінці, шлунку та кишечнику барбітурати, морфін, кодеїн, діонін, папанін, промедол, стрихнін, атропін, гіосциамін, скополамін, кокаїн, пахікарпін, кофеїн, диме ефедрон, ефедрін, похідні піразолона та 1,4-бенздіазепіна не виявлені. 2) В шлунку пари фенотіазіну не виявлені.

Утворення тілесних ушкоджень, що виявлені при експертизі трупа гр. ОСОБА_7 «при падінні з висоти власного росту на підлогу з наданням чи без надання тілу прискорення» - виключається.

В момент заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 могла знаходитись в різних положеннях: стоячи, сидячи, лежачи, у схиленому, напівсхиленому; напрямок дії травмуючої сили був як спереду назад, так і ззаду наперед, тобто гр.-ка ОСОБА_7 була звернутою до нападника, що наносив удари, передньою, задньою та лівою боковою поверхнею.

Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 могла чинити самостійні дії (пересуватись, кричати, надавати опір, повзти тощо) в обмеженому обсязі, до втрати свідомості, встановити такий період не є можливим.

Місце виявлення трупу ОСОБА_7 може бути місцем настання її смерті.

Спираючись на динаміку розвитку трупних явищ взагалі, із використанням методики розрахунку давності настання смерті запропонованої ОСОБА_26 , а також спираючись на динаміку розвитку трупних явищ для визначення давності настання смерті, за методом ОСОБА_27 , слід міркувати, що смерть громадянки Стрілець настала в період часу приблизно за 18,1 годин до огляду трупу на місці події. З урахуванням довірчого інтервалу, який в даному випадку складає ± 2,8 годин, з вірогідністю 95%, смерть настала у проміжок часу за 15,3-20,9 годин.При судово-імунологічній експертизі крові трупа ОСОБА_7 , встановлена належність її до групи О з ізогемаглютинином А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. (а.с. 175-186 т.1).

-Даними в протоколі слідчого експерименту від 16.07.2020 року з відеозаписом, в ході якого ОСОБА_4 розказав та показав обставини подій 03.07.2020 року. (а.с. 191-194 т.1).

-Даними в протоколі огляду місця події від 16.07.2020 року за адресою: м. Харків, вул.. Азовська, 53, в ході якого було виявлено та вилучено каміння з нашаруваннями бурого кольору, постановою про визнання речовим доказом. (а.с. 195-197 т.1).

-Аудіо записом з інформаційної системи «АРМ 102» 04.07.2020 року, постановою про визнання речовим доказом. (а.с. 198-200,264 т.1).

-Даними в медичній карті виїзду швидкої медичної допомоги від 04.07.2020 року, за якими о 04-35 було зафіксовано смерть ОСОБА_7 , за поясненнями сина він ввечері 03.07.2020 побив мати, 04.07.2020 знайшов матір у такому стані о 04-25. (а.с. 263 т.1).

-Даними у висновку експерта №14/1496-ДМ/20 від 15.08.2020 року, за яким кров від трупа ОСОБА_7 , 1954 року народження, належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. У згустку (об`єкт №1), вилученому 04 липня 2020 року в ході огляду місця події з зовнішньої поверхні дверей у ванну кімнату разом із фрагментом предмету-носія, виявлені кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої від ОСОБА_28 не виключається. (а.с. 207-209 т.1).

-Даними у висновку експерта №15-12/№625-С/2020 від 28.08.2020 року, за яким при проведенні судово-медичної експертизи полімерної пляшки ТМ «Pepsi» (об*єкти №№1,2), вилученої в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Азовська, 53 встановлено:в об`єкті №1 знайдені сліди потожирових виділень, в яких при серологічному дослідженні виявлений антиген Н, властивий групі О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. При цитологічному дослідженні ядровмісні епітеліальні клітини, придатні для діагностікі статі, не знайдені. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити, що дані сліди можуть походити від будь-якої людини з вищезазначеною груповою приналежністю крові, якою може бути потерпіла громадянка ОСОБА_7 . Сліди крові в даному об`єкті не знайдені; В об`єкті №2 сліди крові та потожирових виділень не виявлені; ядровмісні епітеліальні клітини, придатні для цитологічного обліку, не знайдені. (а.с. 217-221 т.1).

-Даними у висновку експерта №14/1495-ДМ/2020 від 15.08.2020 року, за яким на марлевому тампоні зі змивом із зовнішньої поверхні дверей у ванну кімнату (об`єкт №1), який вилучений 04 липня 2020 року в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої від ОСОБА_7 не виключається. (а.с.233-235 т.1).

-Даними у висновку експерта №14/1494-ДМ/2020 від 14.08.2020 року, за яким на двох фрагментах тканини (об`єкти №№1-5), вилучених під час огляду місця події, за адресою: місто Харків, вулиця Азовська, 53, знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров, в указаних об`єктах, належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої від ОСОБА_7 не виключається. (а.с.236-237 т.1).

-Речовими доказами, які були надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні за участі всіх учасників судового розгляду.

Всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі письмові та речові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Недопустимості зазначених у вироку суду доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв*язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз свідчень потерпілої, всіх допитаних свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати доведеними покази потерпілої та свідків щодо обставин подій, які інкриміновані обвинуваченому стосовно вчинення ним дій щодо спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які в подальшому спричинили смерть ОСОБА_7 , оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі, в тому числі і висновкам експертиз, які підтвердили наявність тілесних ушкоджень у померлої ОСОБА_7 на момент її огляду 04.07.2020 року, відсутність даних про такі ушкодження у неї до подій 03.07.2020 року, фактично підтверджується показаннями самого обвинуваченого щодо спричинення ушкоджень 03.07.2020 року матері у вигляді ударів руками, волочінням її по будинку, киданням на ліжко, підтверджується і показами експерта Лінник в суді, яка підтвердила можливість спричинення виявлених ушкоджень у трупа ОСОБА_7 руками, однією особою, у короткий проміжок часу, без явної кількості крові ззовні, з зазначенням часу настання смерті, що також не суперечить даним в частині механізму утворення, часу та способу спричинення встановлених у померлої тілесних ушкоджень, з даними по подіях, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 .

Таким чином, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, місце та час вчинення злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілої, що встановлені експертом, дані слідчого експерименту, інші належні та допустимі докази, які вказані у вироку, суд вважає, що обвинувачений реалізовував злочинний умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, що в подальшому спричинило смерть ОСОБА_7 , при цьому об*єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості своїх дій та розумів їх.

Суд вважає встановленим, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Судом надана оцінка всіх доводів, в тому числі і обвинуваченого щодо заперечення вчиненого ним та суд зазначає, що провина обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України доказана повністю дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а заперечення своєї провини ОСОБА_4 суд розцінює як лінію захисту від обвинувачення.

Також, судом надана належна оцінка взаємовідносин між членами родини, які проживали в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , поведінку обвинуваченого по відношенні до матері до подій 03.07.2020 та після, стан обвинуваченого 03.07.2020 та суд зазначає, що ці обставини не спростовують висновків суду по подіях 03.07.2020 року та розгляд справи в межах пред*явленого обвинувачення, а навпаки підтверджують всі ці обставини, що встановлені судом та вчинення обвинуваченим саме таких дій у вигляді нанесення тілесних ушкоджень матері, що спричинили її смерть.

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність пояснень обвинуваченого дослідженим в судовому засіданні доказам, що свідчать про його провину у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та відсутність даних про обставини, які б могли спростувати наявність причинного зв*язку між діями ОСОБА_4 та наслідками, що сталися у вигляді тілесних ушкоджень у потерпілої, що спричинило смерть.

На вимогу сторони захисту суд допитав експерта ОСОБА_29 , яка переконливо підтвердила всі висновки, викладені у експертизах 10-12/1860-ДМ/20 від 10.09.2020 року, №10-14/48/1860-ДМ/20 від 12.09.2020 року, за якими на підставі даних судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_7 було встановлено тілесні ушкодження, які є в причинному зв*язку з настанням її смерті, підтвердила, що дані ушкодження могли бути нанесені однією людиною руками, на яких могло не залишитись слідів від ударів по тілу померлої, ці удари могли бути нанесені протягом невеликого періоду (5-10 хв.), серією, один за одним, без кровотечі ззовні, у час, вказаний в експертизі, що співпадає з часом нанесення тілесних ушкоджень.

І всі ці досліджені судом докази під час судового слідства спростовують доводи сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_4 до наслідків, що настали у вигляді смерті ОСОБА_7 , а досліджені судом висновки експертиз щодо відсутності на одягу, руках, волосах обвинуваченого слідів крові під час його затримання 04.07.2020 року не спростовує висновків суду щодо причетності обвинуваченого до вчиненого. (експертизи №15-12/№641-С/2020 від 28.08.2020 року, №14/1548-ДМ/2020 від 27.08.2020 року, №15-12/№626-С/2020 від 28.08.2020 року, №15-12/№627-С/2020 від 28.08.2020 року, №14/1492,1493 -ДМ/20 від 14.08.2020 року).

Стосовно заперечень захисту та наявності алібі саме на час смерті ОСОБА_7 , суд зазначає, що час смерті експертом у висновках експертиз визначено в період часу приблизно за 18,1 годин до огляду трупу на місці події ( огляд трупу за протоколом від 04.07.2020 року був проведений о 06-57 год. 04.07.2020 року). З урахуванням довірчого інтервалу, який в даному випадку складає ± 2,8 годин, з вірогідністю 95%, смерть настала у проміжок часу за 15,3-20,9 годин до моменту огляду трупа.

За поясненнями самого обвинуваченого під час допиту в суді та під час досудового розслідування він 03.07.2020 року наніс матері удари приблизно у проміжок часу з 14-00 до 15-00 години, кинув її на ліжко та пішов з будинку, повернувся о 19-00 - 20-00 год. цього ж дня, ліг спати та о 04-00 год. 04.07.2020 року виявив труп.

Таким чином, за даними у висновках експерта, між отриманими тілесними ушкодженнями голови, шиї, тулубу ОСОБА_7 і її смертю наявний причинний зв*язок, і кваліфікація дій обвинуваченого саме за ч.2 ст. 121 КК України, з даними про час настання смерті, не спростовує висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч.2 ст. 121 КК України у вигляді нанесення тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, оскільки досліджені дані про час настання смерті, ознаки тілесних ушкоджень та дані про встановлені судом дії обвинуваченого взаємоузгоджуються між собою та не спростовані стороною захисту.

Також, будь-якими належними та допустимими доказами під час судового розгляду не підтверджено, що до вчинених дій 03.07.2020 року та наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 причетна будь-яка інша особа.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дії обвинуваченого під час вчинення злочину та після, особу обвинуваченого, його вік, спосіб його життя, склад родини, ті обставини, що померла є його матір*ю, відсутність обставин, що пом*якшують та наявність таких, що обтяжують покарання, позицію обвинуваченого до вчиненого.

За даними по особі обвинуваченого, ОСОБА_4 , 1985 року народження, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, дітей не має, не працевлаштований, зареєстрований та проживає в м. Харкові, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 у 2020 році притягувався неодноразово до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП, за представленими даними АРМОР зареєстровані неодноразові виклики до поліції за заявою ОСОБА_7 ( адреса: АДРЕСА_1 ) з фабулою про те, що її побив син ОСОБА_4 (№№16391 від 30.05.2020, №37069 від 17.10.2019, 4984 від 08.04.2012).

За даними Обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в ЦНП КНП ХОР «ОКПЛ №3» у 2011, 2012,2013,2016,2017,2019 роках з діагнозом: стан відміни алкоголю з делірієм та судомами.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 04.07.2020 року ОСОБА_4 на момент огляду о 17-40 год. 04.07.2020 року перебував у стані алкогольного сп*ягніння (1,61 проміле).

За висновком судово-психіатричної експертизи № 402 від 02.09.2020 року, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 252-255 т.1).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп*яніння.

Беручи до уваги вищенаведене, при обранні міри покарання обвинуваченому суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ним скоєно тяжкий злочин, враховує всі наявні дані по особі обвинуваченого, наведені вище та дані щодо померлої, дії обвинуваченого та його стан під час вчинення кримінального правопорушення та після, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність таких, що обтяжують, і вважає необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, враховуючі всі дані по його особистості та стан його здоров*я, та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку ст.100 КПК України. Витрат по справі немає, цивільний позов не заявлено.

За положенням п.9 ч.2 ст. 133 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі запобіжні заходи.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризиків - приховування обвинуваченого від суду, вчинення нового злочину, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, задля забезпечення виконання вироку, за клопотанням прокурора, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більш ніж на 60 днів, оскільки положенням ст. 197 КПК України, передбачений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев*ять) років.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до вступу вироку по даній справі у законну силу, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 13 січня 2022 року.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 04.07.2020 року о 07-00 годині, зарахувавши час перебування під вартою в час відбуття покарання.

Речові докази (особисті речі обвинуваченого мобільний телефон Хіомі, шорти, футболка), - повернути обвинуваченому, після набрання вироком законної сили, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 року.

Речові докази (пляшку, покривало, камінець, штани, кофту, бюстгальтер, носки) знищити, після набрання вироком законної сили, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 року.

Речові докази ( диски, зрізи, змиви) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційного скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий - ОСОБА_1