Справа № 953/2035/22
н/п 1-кс/953/1282/22
"11" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Богодухів Богодухівського району Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, який має малолітню дитину 2021р.н., який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-
11.02.2022 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого, погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що дсудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 10.02.2022, приблизно о 11:30, керуючи технічно-справним автомобілем «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, рухався по провулку Харківському в с. Губарівка Богодухівського району Харківської області зі сторони смт. Гути в напрямку с. Полкова Микитівка зі швидкістю приблизно 60 км/год.
Під час руху по вказаній автодорозі, в районі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 діючи необережно, не переконавшись у безпеці своїх дій, обрав небезпечну швидкість руху та прийоми керування автомобілем, при яких допустив втрату контролю над його керуванням, чим грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла в супутньому напрямку у правого краю проїзної частини.
Внаслідок дорожньо-транспортної події, пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.
10.02.2022 о 19:00 годині ОСОБА_6 було фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України.
11.02.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені .п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для обрання відносно
ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання.
Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
10.02.2022 о 19:00 годині ОСОБА_6 було фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України.
11.02.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Так, згідно пред`явленої підозри ОСОБА_6 10.02.2022, приблизно о 11:30, керуючи технічно-справним автомобілем «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
-п.2.9 а) «Водієві забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»
рухався по провулку Харківському в с. Губарівка Богодухівського району Харківської області зі сторони смт. Гути в напрямку с. Полкова Микитівка зі швидкістю приблизно 60 км/год.
Під час руху по вказаній автодорозі, в районі будинку №10, який розташований по провулку Харківському в с. Губарівка Богодухівського району Харківської, ОСОБА_6 діючи необережно, не переконавшись у безпеці своїх дій, обрав небезпечну швидкість руху та прийоми керування автомобілем, при яких допустив втрату контролю над його керуванням, чим грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
-п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»
та допустив наїзд керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла в супутньому напрямку у правого краю проїзної частини.
Внаслідок дорожньо-транспортної події, пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .
В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані наступні докази: протокол огляду місця ДТП; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; висновок лікаря.
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, працездатний, однак ніде не працює (докази не надані), одружений має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
З урахуванням зазначеного та безпосереднє знайомство підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні , дає слідчому судді підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідка.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням фактичних обставин пред`явленої підозри ОСОБА_6 , а саме те що він підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя людини, що у відповідності до ст.3 Конституції України є однією із найвищих соціальних цінностей в Україні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків.
Ризик заявлений прокурором вчинення інших кримінальних правопорушень на теперішній час не доведений.
Враховуючи, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, суд, з урахуванням вищенаведених ознак, вважає, що будь-які інші альтернативні запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у скоєні злочину у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, що спричинив загибель людини, суд на підставі п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного не визначає йому розмір застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 10.04.2022 року, без визначення застави.
Ухвала підлягає оскарженню протягом 5 днів з дня проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Встановити строк дії ухвали до 10.04.2022 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1