Справа №212/4667/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000084 від 20.01.2021 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Глеюватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-05.02.2019 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано з 12.09.2018 по дату вступу цього вироку в законну силу із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, звільнений 14.02.2020 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 15 травня 2021 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.00 годин, прийшов за адресою мешкання своєї знайомої ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де, пройшовши до вітальні, побачив належне потерпілій ОСОБА_5 майно, а саме мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280 RM-647, ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 , в корпусі синього кольору, який знаходився на бильці дивану вказаної кімнати.

З метою реалізації свого раптово виниклого злочинного умислу ОСОБА_3 , повторно, 15 травня 2021 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.00 годин, перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, з метою таємного викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав з приміщення зазначеної квартири майно, належне потерпілій ОСОБА_5 , а сааме: мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280 RM-647, ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 , в корпусі синього кольору, вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 2028 від 27.05.2021 становить 275 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що дійсно він 15 травня 2021 року він був у своєї знайомої в гостях та непомітно викрав її телефон. Він в той час не працював, йому потрібні були гроші. Провину усвідомив, став на шлях виправлення, просив суворо не карати.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому сторонам кримінального провадження роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі за ознаками: таємного викрадення, чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, а також позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України на мінімальний строк та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні сплинув, питання про продовження його дії перед судом не ставилось.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280 RM-647, ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 , в корпусі синього кольору залишити у потерпілої за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1