Справа № 307/4425/21
Провадження № 1-кп/307/423/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679 від 20.11.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20 листопада 2021 року близько 3:00 години, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, шляхом віджиму металопластикових вхідних дверей проник в приміщення магазину «АВС», яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , фактичним користувачем якого являється ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщені магазину, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавку, здійснив крадіжку грошових коштів різних номіналів в розмірі 2300 гривень, та в подальшому вийшов з приміщення магазину та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, завдавши цим фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2300 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. Повідомив, що з потерпілим вони примирилися та жодних претензій до нього з боку ОСОБА_5 , не має. Пояснив, що йому відомо, що подану потерпілим в судовому засіданні заяву, зміст якої підтверджує відсутність будь-яких претензій до нього, ОСОБА_5 підтримує. Покази надавати відмовився скориставшись правом визначеним ст. 63 Конституції України.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю.
Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин провадження, потерпілий подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, оскільки з ОСОБА_4 вони примирилися та просить останнього суворо не карти, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку прокурора, який просив розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та думку обвинуваченого, який не заперечив щодо такого порядку розгляду кримінального провадження, враховуючи положення ч.4 ст.349 КПК України та ст. 63 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачений скористався правом відмови дачі показів щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, враховуючи повне визнання своєї вини обвинуваченим, який повідомив суду, що розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення та повністю визнає викладені в проголошеному прокурором обвинувальному акті обставини, щодо вчинення ним крадіжки та таке визнання є добровільним і надається ним вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого коимінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного, його вік, за місцем проживання згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області №473 від 23.11.2021 р. характеризується позитивно, на обліках в лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра згідно довідки виданої КНП «Тячівська консультативна поліклініка» №1227 від 25.11.2021 р. не значиться, відповідно до довідки №17-24112021/21043 наданої на вимогу ВІТ ГУНП в Закарпатській області від 23.11.2021 р., раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
За положеннями ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його поведінку після вчинення злочину, з урахуванням позиції потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_4 оскільки вони примирилися та претензій до нього він немає, враховуючи досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та висновок про можливість його виправлення без позбавлення волі, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, пов`язаного проти власності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Під час судового розгляду сторона обвинувачення не зверталася до суду з клопотаннями про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Процесуальних витрат не має.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 174, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1