н/п 1-в/953/337/21

"24" листопада 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 08.06.2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Начальник Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 3 ст. 37 КВК України, ч. 3 ст. 56 та ст. 84 КК України в зв`язку з тим, що останній є інвалідом ІІ групи з 26.10.2021.
Представник Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку.

Від прокурора Київської КОП м. Харкова ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд подання за його відсутності, проти задоволення подання заперечував у зв`язку з його необґрунтованістю.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 539 ч.4 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Як вбачається з наявної у матеріалах особової справи №28/2021 довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №325799, ОСОБА_4 з 26 жовтня 2021 року є інвалідом ІІ групи по загальному захворюванню, та останньому встановлені протипоказання важкої фізичної праці, роботи на висоті, біля вогню, води, нерухомих механізмів, нічних змін.
Згідно з пп. 9 п. 2 розділу 7 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.01.2019 року №272/5, стосовно засудженого до громадських робіт, який згідно з висновком медико-соціальної експертної та спеціальної лікарської комісії під час відбування покарання визнаний інвалідом I або II групи, який після винесення судового рішення досяг пенсійного віку, засудженої до громадських робіт жінки, яка стала вагітною, а також у разі настання психічного розладу або іншої тяжкої хвороби, що перешкоджає відбуванню покарання, уповноважений орган з питань пробації протягом трьох діб з моменту отримання медичного висновку або копії пенсійного посвідчення надсилає до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений до громадських робіт відбуває покарання, клопотання та особову справу для вирішення питання про звільнення такої особи від відбування покарання відповідно до частини третьої статті 37 КВК України, частини третьої статті 56 та статті 84 КК України, при цьому до вирішення судом зазначеного питання відбування покарання припиняється.
Як вбачається з ч. 3 ст. 37 КВК України, стосовно особи, яка після ухвалення судового рішення визнана інвалідом першої або другої групи або досягла пенсійного віку, а також жінки, яка стала вагітною, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду подання про звільнення її від подальшого відбування покарання.
Відповідно до ч. 6 ст. 154 КВК України якщо особа, засуджена до громадських робіт або обмеження волі, визнається особою з інвалідністю першої чи другої групи, орган чи установа виконання покарань вносить подання до суду про її дострокове звільнення. Разом з поданням до суду надсилається висновок медико-соціальної експертної та спеціальної лікарської комісії.
Згідно з ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.
Як передбачено п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , оскільки наявність у нього ІІ групи інвалідності позбавляє його законної змоги виконати покарання у виді громадських робіт.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 37, 154 КВК України, ст. 56 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у відношенні ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді громадських робіт за вироком Київського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 року у зв`язку із хворобою засудженого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя - ОСОБА_7