Єдиний унікальний номер № 285/544/17
Провадження № 1-в/0285/15/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Новоград-Волинський подання Новоград-Волинського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення від покарання по закінченні іспитового строку щодо ОСОБА_5
УСТАНОВИВ:
До суду надійшло подання Новоград-Волинського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення від покарання по закінченні іспитового строку щодо ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що останній вироком 20 квітня 2018 року засуджений за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 із застосуванням ст. 69 КК України на 5 п`ять років позбавлення волі без конфіскації особистого майна.На підставі ст. 75, 104 КК України засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Судом на засудженого покладені обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України. За період іспитового строку, обов`язки покладені на нього судом виконував, за місцем проживання заяв та скарг від сусідів не надходило.

Прокурор заперечив проти задоволення подання.

Представник органу пробації та ОСОБА_5 підтримали подання просять його задовольнити.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи 285/544/17, матеріали особової справи № 93/2018 справи, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом засуджений ОСОБА_5 вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 квітня 2018 року засуджений за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 із застосуванням ст. 69 КК України на 5 п`ять років позбавлення волі без конфіскації особистого майна.На підставі ст. 75, 104 КК України засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Судом на засудженого покладені обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У відповідності до матеріалів провадження, строк відбування покарання ОСОБА_5 закінчився 20.04.2020 і тому начальник Новоград-Волинського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про звільнення останнього від покарання, призначеного вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.04.2018, у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженого.
Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.
Так, згідно зі ст.62 Конституції України та п.2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Однією з загальних засад кримінального провадження, встановленою статтею 17 КПК України є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до якої, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22.04.2010 у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «ІІІагін проти України», «Грабчук проти України» та інших.
Отже, будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, тобто відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.
Під час судового розгляду було встановлено, що остаточного рішення за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187, наразі немає, натомість триває лише судовий розгляд даного кримінального провадження в Новоград-Волинському міськрайонному суді, тобто відсутній належний вирок суду, яким було б визнано винним та засуджено ОСОБА_5 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а з огляду на вищевикладене, за відсутності обвинувального вироку суду не можна й стверджувати про те, що ОСОБА_5 скоїв вказане кримінальне правопорушення у період іспитового строку за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.04.2018, а отже не можна й констатувати, що засуджений не виконував обов`язки, покладені на нього вироком та вчинив нові кримінальні правопорушення.
При цьому, відповідно до статті 165 Кримінального виконавчого кодексу України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду щодо ОСОБА_7 постановлено 20.04.2018, із цієї дати постановлення вказаного вироку необхідно обчислювати іспитовий строк, який закінчився 20.04.2020.
Разом з тим, відповідно матеріалів провадження за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_5 перебував на обліку в Новоград-Волинському МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, в цілому додержувався процесуальних зобов`язань, покладених на нього судом у зв`язку зі звільненням від відбування покарання за вироком від 20.04.2018 з випробуванням. Згідно інформації з Новоград-Волинському МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, обов`язки виконував, порушень не допускав.
Таким чином, зважаючи на зазначене вище, суд вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку
Враховуючи вище викладене, керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, п.9 ч.1 ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від призначеного вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.04.2018 основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації особистого майнапо закінчені іспитового строку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1