ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1764/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

власника майна - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2021 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000017 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2021 року клопотання прокурора задоволено частково.

Суд вирішив накласти арешт на майно, вилучене 13.07.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: відеокарта Sapphire Radeon RX 470; відеокарта Radeon RX 480; відеокарта ASUS RX 480; відеокарта AMD Radeon RX 480; відеокарта Radeon HD 6970; відеокарта Gigabyte GV-RX 48 G1; відеокарта Gigabyte GV-N 210; відеокарта RX 580 P8D; відеокарта Radeon RX 470 Gaming x 8g; відеокарта Radeon RX 470 RS 4 gb; ноутбук Acer Aspire AS 3810 TZ-414G32i; ноутбук NEC nb013107; ноутбук Asus x51i; ноутбук Asus k701j; носій Blaze Patriot 60gb; жорсткий носій WD1600BEVT; жорсткий носій WD320BPVT; жорсткий носій Hp; жорсткий носій Hitachi; жорсткий носій Seagate Barracuda 3000gb; жорсткий носій WD 5000 AAKX; жорсткий носій Maxtor; жорсткий носій Seagate Barracuda 7200; жорсткий носій Toshiba запакований в полімерний пакет; жорсткий носій Samsung; жорсткий носій без пізнавальних знаків; жорсткий носій Seagate; дискета чорного кольору без пізнавальних знаків з биркою «Шрифти DOS»; ухвала Московського РС м. Харків справа 643/13465/15-а; ухвала Московського РС м. Харків справа 643/5283/17; ухвала Московського РС м. Харків справа 643/5283/17; 643/4822/17; вирок вищої ради правосуддя (Київ) № 3621/01/18-19; папір формату А-4 на якому надруковані квитанції та мокрі печатки «ТОВ АСАД»; акт виконаних робіт до договору № АО-05/10-16 від 05. Жовтня 2020 року, без підпису та з мокрою печаткою АО «Формула захисту» у 2-х примірниках; акт виконаних робіт до договору № АО-05/10-16 від 05. Жовтня 2020 року з підпису та з мокрою печаткою АО «Формула захисту»; папір формату А-4 на якому на якому знаходиться мокра печатка АО «Формула захисту»; папір формату А-4 на якому розпечатані доручення з мокрими печатками «місто Харків відділення № 150 АТ Мегабанк № 1»; папір формату А-4 на якому знаходиться квитанція та печатки ТОВ «АСАД» чорно-білого кольору; ухвала Московського РС м. Харків справа 643/15391/16-ц; папір на якому знаходиться 6-ть мокрих печаток (гербових) з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»; папір на якому знаходиться мокра печатка (гербова) з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»; папір формату А-4 на якому знаходиться мокра печатка «Копія» на 3-х аркушах; папір на якому знаходиться 4-и мокрих печаток (гербових) з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»; папір формату А-4 на якому знаходиться 4-и мокрих печаток «місто Харків, відділення № 150 АТ «Мегабанк № 1»» на 2-х аркушах; папір формату А-4 на яких маються мокрі печатки АО Формула захисту» на 3-х листах; папір формату А-4 на яких маються мокрі печатки (гербові) КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»;принтер EPSON C43UX; принтер Samsung; флеш накопичувач чорного кольору; системні блоки у кількості 5-ти штук; металевий каркас до якого приєднані блок живлення, відеокарти у кількості 6 штук, материнська плата, жорсткий диск; Мicro SD 32 gb; системний блок.

Зобов`язано дізнавача за участю спеціаліста, в строк не більше 2 (двох) тижнів, зняти інформацію з всіх електронних носіїв інформації, а саме відео карт, ноутбуків, жорстких носіїв, дискети, принтерів, флеш-накопичувачу, системних блоків, материнської плати, Мicro SD 32 gb, які були вилучені 13.07.2021 в ході обшуку по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000017 від 15.04.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 358 ч.1 КК України, після чого передати їх на відповідальне зберігання власнику вказаного майна, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Визначено місцем зберігання арештованого майна камеру зберігання речових доказів ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30.

Відмовлено в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 - та повернути його власнику.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в арешті майна.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що висновки слідчого судді про наявність підстав для арешту майна вилученого в ході проведення обшуку є необґрунтованими, передчасними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини.
Зазначає, що протокол обшуку від 13.07.2021 року (ас, 36 -40), свідчить про те, що в ході обшуку було вилучене майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого не був наданий в ухвалі слідчого судді, а саме відеокарти. Вказує, що дізнавачем фактично було вилучено майно у більшій кількості ніж було зазначено в протоколі обшуку.

Прокурор також подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді в частині зобов`язання інспектора дізнання за участі спеціаліста в строк не більше 2 тижнів зняти інформацію з всіх електронних носіїв інформації скасувати та постановити в цій частині нову, якою задовольнити клопотання про арешт майна в повному обсязі та місцем зберігання вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, що розташоване за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 30

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні та просить відмовити у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна, який апеляційну скаргу, поданою ним підтримав та просив її задовольнити та відмовити у задоволені апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження встановлено, що 14.04.2021 на адресу Салтівської окружної прокуратури м. Харкова надійшла заява про вчинення злочину від голови Московського районного суду м. Харкова, про те, що 18.03.2021 під час судового розгляду цивільної справи суддею ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 представник ОСОБА_10 про надходження на його адресу рішення Московського районного суду м. Харкова, від 25.02.2021 у справі № 643/21307/20 (провадження № 2/643/2137/21) про стягнення з останнього заборговоності на користь АТ КБ «Приватбанк», яке містить ознаки підробки та виготовлення поза програмою документообігу суду КП «Д-3».

Відомості про вчинений кримінальний проступок прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000017 від 15.04.2021, за ознаками проступку, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України, тобто використання завідомо підробленого документа.

13.07.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2021, під час проведення обшуку дізнавачем СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , за участі оперуповноважених ВКП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, понятих, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_12 виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

Постановою дізнавача від 14.07.2021 року вилучені вищевказані речі та майно визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 000017 від 15.04.2021.

Задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Переглядаючи ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги ОСОБА_6 колегія суддів зазначає, що матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування, а також необхідні для проведення експертиз.

На переконання колегії суддів, вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом та після проведення певних експертних досліджень, які призначені в межах процесуальної діяльності органу досудового розслідування вилучене майно може бути повернуте власнику, в порядку, передбаченому ч.2 ст.174 КПК України.
Оцінюючи доводи клопотання прокурора, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна існувала потреба в перевірці чи має вилучене майно відношення до даного кримінального провадження, чи може воно бути доказом у кримінальному провадженні, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також могли зберегти на собі сліди злочину.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч.2,3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Враховуючи те, що вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, воно, відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт. (а.с. 41-47)

При цьому колегія суддів зазначає, що до повноважень суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна. Наведені підстави унеможливлюють задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи апелянта про те, що слідчим не доведено відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, передбачених ст.98 КПК України - є безпідставними, оскільки як вбачається із викладених у клопотанні фактичних обставин кримінального правопорушення, органом досудового розслідування здійснюється провадження за попередньою кваліфікацією кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа. Тобто вилучене майно може мати певний зв`язок з розслідуваним проступком.

Таким чином, колегія суддів зазначає про наявність на цьому етапі досудового розслідування підстав для обґрунтованого припущення, що вилучене майно може зберегти на собі сліди кримінальних правопорушень та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ст.98 КПК України, що згідно ч.3 ст.173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на вищевказане вилучене майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.
Посилання апелянта на те, що в ході обшуку було вилучене майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого не був наданий в ухвалі слідчого судді, а саме відео карти є необґрунтованими та такими, що спростовуються змістом ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 25.06.2021 року відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукування та вилучення, зокрема комп`ютерної техніки, а відеокарта є електронним пристроєм, частиною комп`ютера, призначеної для генерації та обробки зображень з подальшим їхнім виведенням на екран периферійного пристрою.

Доводи ОСОБА_6 , про те, що під час обшук було проведено з чисельними порушеннями та було вилучено більшу кількість майна ніж та, що була зазначена в протоколі про обшук, а тому ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню є помилковими, оскількислідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а саме правомірність обшуку й інших процесуальних дій, проведених у межах кримінального провадження стане предметом під час розгляду кримінального провадження по суті та вирішення питання про належність та допустимість доказів у справі.

Крім того, ОСОБА_6 не позбавлений права звертатись зі скаргами на дії або бездіяльність органу досудового розслідування під час проведення обшуку.

Переглядаючи ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги прокурора колегія суддів зазначає, що ч.4 ст. 173 КПК України, передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині зобов`язання дізнавача за участю спеціаліста, в строк не більше 2 (двох) тижнів, зняти інформацію з всіх електронних носіїв інформації, а саме відеокарт, ноутбуків, жорстких носіїв, дискет, принтерів, флеш-накопичувачу, системних блоків, материнської плати, Мicro SD 32 gb, які були вилучені 13.07.2021 в ході обшуку, після чого передати їх на відповідальне зберігання власнику вказаного майна, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Обраний слідчим суддею спосіб забезпечення кримінального провадження колегія суддів вважає належним та таким, який не обмежує законні права та інтереси власника майна та жодним чином не обмежує орган досудового розслідування у необхідності використання такого майна у призначених експертизах, оскільки прокурором не надано доказів призначення будь-яких експертиз з використанням саме електронних носіїв інформації, а не інформації, яка міститься на них.
Крім того, після копіювання інформації, яка міститься на електронних носіях інформації вони передаються на відповідальне зберігання власнику вказаного майна, який повинен бути попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна, що не позбавляє орган досудового розслідування, у разі встановлення необхідності, використати саме електронні носії для проведення відповідних експертиз.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: