КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 12 січня 2022 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року,

за участі:

представника ОСОБА_7
цивільного позивача

представника

власника майна ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_8 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер №000, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2021 за № 259348280 на праві власності належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 4-200, виданого 01.06.2021, видавник: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_9 шляхом заборони відчуження нерухомого майна.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000089.
Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що клопотання розглянуто без виклику власника майна або її представника, оскаржувану ухвалу отримано представником власника майна 22 листопада 2021 року, апеляційну скаргу подано 26 листопада 2021 року.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що постановлена з грубим порушенням норм процесуального закону.
Зазначає, що у кримінальному провадженні жодній особі у тому числі і ОСОБА_5 про підозру не повідомлено, а арештована квартира не визнана речовим доказом.
Окрім того, на вказану квартиру двічі накладався арешт, який в подальшому скасовано Київським апеляційним судом та Печерським районним судом в порядку ст. 174 КПК України.
Звертає увагу на те, що постановою Харківського районного суду від 25 травня 2021 року у справі № 644/6928/16-ц, яку залишено без змін постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року, - відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 до правонаступника ОСОБА_10 , - ОСОБА_5 та скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту квартири.
В судове засідання прокурор не з`явився, 20 грудня 2021 року надіслав лист в якому зазначив відомості досудового розслідування та в якому просив провести розгляд апеляційної скарги у його відсутність, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України

Заслухавши доповідь судді, доводи представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , пояснення представника потерпілого ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню, виходячи з наступного.
07 жовтня 2021 року цивільний позивач ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер №000, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2021 за № 259348280 на праві власності належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 4-200, виданого 01.06.2021, видавник: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_9 шляхом заборони відчуження нерухомого майна. Метою накладення арешту в клопотанні зазначено збереження зазначеного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року клопотання потерпілого ОСОБА_8 задоволено та накладено арешт на вказане нерухоме майно.
З таким висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення цивільного позову, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 є добросовісним набувачем, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с 38).
Разом з тим, зазначений цивільний позов пред`явлений до ОСОБА_10 , а власником арештованого майна є ОСОБА_5 , яка не має статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, відтак за наведених обставин на її майно не може бути накладено арешт, навіть з метою забезпечення цивільного позову.
Окрім того, потерпілий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, з метою забезпечення збереження вказаного майна. Виходячи зі змісту ч. 2 ст.170 КПК України, такої мети як забезпечення збереження майна не передбачено.

Однак слідчий суддя, всупереч вимогам закону встановив правові підстави для накладення такого арешту. При цьому розглядаючи згадане клопотання, слідчий суддя вийшов за межі наданих йому кримінальним процесуальним законом повноважень та наклав арешт на майно з іншою метою, а саме з метою забезпечення цивільного позову. Зважаючи на те, що у клопотанні питання про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову не ставилось, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у слідчого судді законних підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Щодо долученої представником потерпілого постанови про визнання речовим доказом зазначеної квартири від 04 листопада 2021 року, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки її винесено після розгляду зазначеного клопотання, а право на звернення з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів належить прокурору, слідчому за погодженням з прокурором (ч.1 ст. 171 КПК України).

За таких обставин, у даному випадку, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника власника майна - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року, та задовольнити апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_8 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер №000, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2021 за № 259348280 на праві власності належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 4-200, виданого 01.06.2021, видавник: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_9 шляхом заборони відчуження нерухомого майна, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_8 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер №000, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2021 за № 259348280 на праві власності належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 4-200, виданого 01.06.2021, видавник: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_9 шляхом заборони відчуження нерухомого майна.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 757/54163/21-к
Справа № 11сс/824/352/2022 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1