Справа № 573/1153/21
Номер провадження 1-кп/573/128/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 20 квітня 2021 року за №0000005 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Козіївка Краснокутського району Харківської області, з повною вищою освітою, неодруженого, працюючого начальником відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 366 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25 жовтня 2016 року ОСОБА_4 добровільно уклав контракт про проходження військової служби у Держприкордонслужбі України строком на 5 років.

Відповідно до витягу з наказу Т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02 листопада 2016 року №212-ОС молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу загону та на всі види забезпечення і призначено на посаду старшого інспектора прикордонної служби (по роботі з іноземцями та адміністративного провадження) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » IV категорії (тип В).

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 15 листопада 2018 року №296-ОС лейтенанту ОСОБА_4 присвоєно чергове військове звання старший лейтенант.

Відповідно до витягу з наказу В.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30 липня 2020 року №295-ОС старшого лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи охорони державного кордону віднесено до правоохоронних органів.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Згідно з посадовою інструкцією ОСОБА_4 , як начальник відділення дільничних інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б), є безпосереднім начальником усього особового складу відділення і він зобов`язаний організовувати службову діяльність особового складу відділення, забезпечувати своєчасне здобування достовірної інформації про правопорушення та підготовку до них, здійснювати безпосереднє керівництво і контроль за службовою діяльністю особового складу, брати участь та особисто складати процесуальні документи про адміністративні правопорушення, виявлені підпорядкованими дільничними інспекторами; виконувати інші обов`язки, визначені статтею 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, іншими законами та підзаконними нормативно-правовими актами України, наказами регіонального управління, начальника прикордонного загону.

Старший лейтенант ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , є службовою особою органу, який віднесено до правоохоронних органів, наділений повноваженнями здійснювати функції представника влади, а тому, у відповідності до положень Примітки 1 до статті 364 КК України, є службовою особою.

Використовуючи владні повноваження, ОСОБА_4 в один із днів на початку березня 2021 року з метою поліпшення показників своєї роботи вирішив на осіб, відносно яких раніше було складено адміністративні матеріали за ст. 202 КУпАП «Порушення прикордонного режиму, режиму у пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду-виїзду» скласти нові протоколи відносно тих самих правопорушників та внести в них завідомо неправдиві відомості про скоєння адміністративного правопорушення, якого в дійсності не було.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на службове підроблення, ОСОБА_4 10 березня 2021 року, у точно невстановлений час, знаходячись у м. Білопілля Сумської області, звернувся до офіцера оперуповноваженого прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д.н.п. Білопілля) Головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 і, не ставляючи його до відома про свої злочинні плани, попросив для створення бази даних про правопорушників паспорта місцевих жителів, які раніше притягувалися до відповідальності за ст. 202 КУпАП, після чого останній перекинув йому фотознімки паспорту громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця с. Рижівка Сумського району Сумської області.

У той же день, використовуючи при цьому надану владу та владні повноваження, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом на скоєння злочину, звернувся до помічника начальника відділу з адміністративно-юрисдикційної діяльності прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 , яка займається перевіркою, веденням обліку та заповненням журналу адміністративних справ, якій повідомив про скоєння адміністративного правопорушення за ст. 202 КУпАП громадянином ОСОБА_7 , який в дійсності правопорушень не скоював.

При цьому ОСОБА_4 з метою складання офіційних документів, в які будуть внесені завідомо неправдиві відомості, вказав ОСОБА_8 про необхідність скласти протокол про адміністративне правопорушення та повідомив про обставини його здійснення.

ОСОБА_8 , вважаючи, що діє законно, склала та заповнила протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №118114 від 10 березня 2021 року, який передала для підписання правопорушником ОСОБА_4 .

Пізніше, у той ж день, ОСОБА_4 при невстановлених обставинах та не у невстановленому місці у протоколі про адміністративне правопорушення СхРУ №118114 від 10 березня 2021 року поставив підпис ОСОБА_7 , склав пояснення та поставив там підпис ОСОБА_7 , склав дві розписки від імені ОСОБА_7 та поставив там його підпис.

Вказані документи він надав ОСОБА_8 , після чого вона підписала протокол щодо ОСОБА_7 та пояснення ОСОБА_7 .

У подальшому, у той же день, ОСОБА_4 склав та підписав від свого імені та імені ОСОБА_7 постанову про накладення адміністративного стягнення СхРУ №069487 від 10 березня 2021 року та 24 березня 2021 року сплатив штраф від імені ОСОБА_7 у відділенні АТ «Укрпошта» за адресою: вул. Старопутивльська, 47, м. Білопілля, Сумська область.

Отже, ОСОБА_4 , будучи службовою особою і наділений службовими повноваженнями, виконуючі організаційно-розпорядчі функції, 10 березня 2021 року, діючи умисно, з метою поліпшення показників своєї роботи, склав та вніс до таких офіційних документів завідомо неправдиві відомості про начебто скоєння адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_7 , а саме до: протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ №118114 від 10 березня 2021 року, пояснення, двох розписок, постанови про накладення адміністративного стягнення СхРУ №069487 від 10 березня 2021 року.

Зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: складання та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Після надходження кримінального провадження до суду і до закінчення підготовчого судового засідання 24 листопада 2021 року між прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно з угодою ОСОБА_4 зобов`язувався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому засіданні.

Також угодою визначено покарання, яке він повинен понести, а саме: за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді одного року обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та на підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді обмеження волі на строк один рік призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, тобто на один рік, з проведенням відрахування із суми його грошового забезпечення в доход держави у розмірі 10 відсотків.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, обставини вчинення злочину, викладені в угоді та обвинувальному акті, підтвердив, просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 також просили затвердити зазначену вище угоду.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про затвердження зазначеної угод про визнання винуватості, виходячи із такого.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується за місцем проходження служби, є військовослужбовцем; обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

На підставі викладеного суд вважає, що з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на підставі ст. 69 КК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

З урахуванням особи обвинуваченого, обставин кримінального провадження та обставин, які пом`якшують його покарання, суд вважає за можливе ОСОБА_4 замість призначеного покарання у виді обмеження волі на строк один рік призначити покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців на строк 1 рік.
На підставі ч. 2 ст. 58 КК України із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 слід провадити відрахування в доход держави у розмірі десяти відсотків.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

З обвинуваченого підлягають стягненню у доход держави процесуальні витрати в розмірі 16134,34 грн за залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473 - 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 листопада 2021 року між прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік призначити ОСОБА_4 покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців на строк 1 (один) рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 (десяти) відсотків у доход держави.

Стягнути з ОСОБА_4 16134 грн 34 коп. в доход держави.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя