КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3289/18
Провадження № 1-кс/552/1450/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області в порядку ст. 303 КПК України, -

встановив :
09.08.2021 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області в порядку ст. 303 КПК України.

Скаргу обгрунтовує тим, що в 2017 році ОСОБА_3 працювала на підприємстві ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ», з якого її було незаконно звільнено без виплати заробітної плати, лікарняних, видачі трудової книжки. Усі обставини трудового спору із підприємством були вирішені в судовому порядку і були ухвалені такі остаточні судові рішення: Судовий наказ Київського районного суду м. Полтава від 17.08.2017 у справі 552/3299/17 стягнуто заробітну плату за квітень 2017 на суму 3200 грн; Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12.10.2017 у справі 545/2308/17 - стягнуто середній заробіток на суму 13458,15 грн. і відпускні на суму 830,75 грн. Також цим рішенням встановлено факт невидачі мені при звільненні трудової книжки

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24.11.2017 у справі 545/2971/17 - стягнуто лікарняні на суму 4378,92 і середній заробіток на суму 16378,18 грн;

1)Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18.12.2017 у справі 545/2152/17 - стягнуто заробітна плата за травень 2017 на суму 1120 грн;

2) Рішення Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2018 у справі 552/4150/17

- середній заробіток на суму 26085,55 грн і вихідна допомога на суму 9600 грн. Також цим рішенням встановлено факт неправомірного мене звільнення за прогули;

3)Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02.02.2018 у справі 545/2777/17 - середній заробіток за невиплату зарплати за квітень. Стягнуто суму 12793,55 грн;

Загальна сума присуджена за рішеннями судів складає 87 845,10 гривень.

Під час роботи на підприємстві місячна заробітна плата складала 3200 грн, а з усіх вищевказаних сум до заробітної плати відносяться такі суми:

1) Заробітна плата за квітень 2017 3200 грн;

2) Заробітна плата за травень 2017 1120 грн;

3) Компенсація за невикористані дні відпустки, яка мала бути виплачена у червні 2017 і яка згідно ст.2 ЗУ «Про оплату праці» відноситься до заробітної плати - 830,75 грн;

4) Вихідна допомога, яка згідно ст.2 ЗУ «Про оплату праці» відноситься до зарплати 9600 грн;

А всього 14750,75 грн. Таким чином, підприємство ТОВ «УС-ТРАНС- УНІВЕРСАЛ» не виплатило суму заробітної плати в еквіваленті 4,5 моїх місячних зарплат, а також інші платежі, які воно повинно було сплатити згідно із трудовим законодавством.

Директор цього підприємства, ОСОБА_4 , колишній міліціонер і працівник відділу міліції, який нині реформовано у Відділ поліції №1. З метою невиконання рішень судів і невиплати зарплати він зареєстрував нове підприємство «ТОВ «УС-ТРАНС» і перевів на нього всі кошти, активи і господарську діяльність, яку раніше вело підприємство ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ». Після цього він перереєстрував підприємство ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ» на підставну неіснуючу фізичну особу і це підприємство хоча і продовжує існувати як юридична особа, але фактично від нього залишився лише запис в ЄДРПОУ.

За фактом невиплати заробітної плати і інших грубих порушень законодавства про оплату праці 12.12.2017 року було зареєстровано кримінальне провадження №0003167.

В кримінальному провадженні було вчинено зокрема такі слідчі дії:

1)Отримано виписки із банківських рахунків підприємства ТОВ «УС-ТРАНС

УНІВЕРСАЛ». З цих виписок було встановлено, що підприємство здійснювало господарську діяльність до жовтня 2017 року і весь цей час було більш ніж достатньо коштів для виплати мені зарплати і інших платежів, проте ці кошти спрямовувались на інші, не першочергові цілі. Підприємство закупляло топливо, шини, а частину коштів директор підприємства перерахував як фінансову допомогу собі і своїй дружині;

2)отримано дозвіл слідчого судді на тимчасовий доступ до матеріалів справи

№554/6339/17, яка розглядалась Октябрським районним судом м. Полтава. В рамках цієї справи суд розглядав обвинувачення директора ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ» у вчиненні порушень законодавства про оплату праці за перевіркою Держпраці, яка проведена за моєю скаргою. Матеріалами перевірки Держпраці встановлено, що вже на той час, коли у підприємства виник борг із заробітної плати на мою користь директор ОСОБА_4 спрямував частину коштів на виплати собі і своїй дружині, яка також працювала на підприємстві. Таким чином, він достеменно знаючи, що підприємство винно зарплату мені, заплатив кошти собі і дружині, хоча борг ОСОБА_3 виник першим. За наслідками розгляду адміністративного матеріалу Октябрський районний суд м. Полтава підтвердив ці факти і наклав на ОСОБА_4 штраф за порушення законодавства про оплату праці, які не були пов`язані безпосередньо зі мною.

03.10.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтава ухвалила ухвалу і встановила слідчому ОСОБА_5 розумні строки для вчинення слідчої дії допиту державного виконавця, яка виконувала судові рішення (п.1.1 скарги). Ця ухвала слідчого судді так ніколи і не була виконана і допит не було проведено.

На виконання вказівок прокурора, постановою слідчого ОСОБА_5 від 22.12.2018 в провадженні призначено економічну експертизу, проте в подальшому він умисно передавав експерту не всі матеріали кримінального провадження для того, щоб експерт не зміг провести експертизу. В результаті експерт тричі повертав матеріали, і лише після моїх численних скарг прийняв їх:

- 16.01.2019 експерт надсилав на адресу слідчого ОСОБА_5 клопотання про витребування додаткових матеріалів і доказів для проведення експертизи, але той його проігнорував;

- 29.03.2019 експерт склав висновок про неможливість проведення експертизи в зв`язку з невиконанням слідчим клопотання експерта про надання додаткових матеріалів;

- 29.05.2019 слідчий повторно передав матеріали для проведення експертизи, які були повернуті через надання слідчим не всіх матеріалів провадження;

- 12.11.2019, тобто через пів року, ОСОБА_5 знову передав матеріали. Важливо зазначити, що на ВИМОГУ мого представника слідчий ОСОБА_5 при цьому під час передачі матеріалів експерту зазначив, що отримати додаткові матеріали для його проведення неможливо, а тому він просив провести експертизу по тих матеріалах, які є.

- 24.12.2019 було надано висновок експертизи, у якому підтверджено те, що у

підприємства ТОВ "УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ" були наявні кошти необхідні для оплати вищевказаних боргів, але воно витрачало їх на сторонні цілі.

Хоча експертиза і була проведена з наданням висновку від 24.12.2019, але виявилось, що слідчий ОСОБА_5 передав тільки половину з документів, які були наявні у справі, а частину він просто залишив у себе. Тому експерт зміг відповісти тільки на частину поставлених йому питань. Через це на мою вимогу в провадженні було призначено додаткову експертизу. Її єдиним завданням було додатково дослідити документи, які раніше не були надані експерту і не досліджувались ним у висновку 24.12.2019.

Слідчий ОСОБА_5 передав матеріали експерту для проведення додаткової експертизи, проте 31.08.2020 року експерт повернув матеріали провадження передані для проведення повторної експертизи через недостатність документів, необхідних для її проведення.

Варто зазначити, що перша експертиза була проведена ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, проте для проведення експертизи другий раз матеріали з невідомих міркувань направлялись до Полтавського НДЕКЦ МВС України і без надання інформації про попередньо проведену експертизу (без надання експерту першого висновку від 24.12.2019).

Тобто без жодних раціональних підстав слідчий ОСОБА_5 при проведенні додаткової експертизи змінив експертну установу і при цьому приховав від експерта №2 той факт, що у справі вже є висновок експерта №1.

28.09.2020 року подала прокурору два клопотання, і зокрема просила змінити правову кваліфікацію в кримінальному провадженні, оголосити підозру директору ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ» за статтями 172, 175 і 382 ККУ, у разі потреби провести додаткову експертизу.

При цьому після низки моїх скарг Полтавська місцева прокуратура фактично погодилась із тим, що слідчий ОСОБА_5 весь цей час неефективно проводив досудове розслідування та допускав грубі порушення КПК, внаслідок чого прокурор звернувся до керівництва Відділу поліції №1 і слідчого ОСОБА_5 відсторонили від кримінального провадження.

30.11.2020 року ОСОБА_3 до ВП №1 тепер вже новопризначеному дізнавачу подала клопотання в якому вкотре виразила прохання провести додаткову експертизу Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. Це клопотання так ніколи і не було розглянуто по суті.

Ухвалою слідчого судді від 11.12.2020 року у справі 552/3289/18 задоволено скаргу і зобов`язано дізнавача розглянути клопотання.

Проте дізнавач ОСОБА_6 ухвалу не виконав.

ОСОБА_3 зазначає, що подала прокурору скаргу і Полтавська міська прокуратура листом від 28.01.2021 року надіслала Відділу поліції №1 вказівку забезпечити виконання ухвали слідчого судді від 11.12.2020 р.

Також подала скаргу на дізнавача ОСОБА_6 до Головного управління НП у Полтавській області. В скарзі вказала, що дізнавач три місяці ігнорує ухвалу слідчого судді від 11.12.2020 року та не виконує постанови на той час вже відстороненого слідчого ОСОБА_5 та прокурора про призначення додаткової експертизи (зокрема див. пункт 1.6 скарги раніше).

У відповідь я отримала лист ГУ НП у Полтавській області від 02.04.2021 року. У цьому листі обласна поліція погодилась з тим, що в кримінальному провадженні треба провести додаткову експертизу, а тому вона надала слідчому ОСОБА_6 вказівки забезпечити проведення цієї експертизи до 30.04.2021 року.

15.03.2021 року подала скаргу прокурору за фактом бездіяльності дізнавача ОСОБА_6 . У відповідь отримала лист від 25.03.2021 року, де не встановлено факту тиску на дізнавача.

Також подавала скаргу до прокуратури і Полтавська окружна прокуратура листом від 20.05.2021 року поінформувала, що дізнавачу ОСОБА_6 вкотре надано додаткові вказівки від 19.05.2021 року для завершення досудового розслідування.

30.03.2021 року подала дізнавачу ОСОБА_6 клопотання і просила вчинити ряд додаткових слідчих дій, а зокрема провести обшуки за адресами проживання директора ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ» для вилучення тих документів, на потребу отримати яких вказав експерт 31.08.2020 року (див. пункт 1.5 скарги раніше).

У відповідь отримала лист дізнавача ОСОБА_6 від 01.04.2021 року в якому вказано, що він проведе слідчі дії, які були предметом мого клопотання.

Проте пізніше ОСОБА_3 отримала лист ОСОБА_6 від 22.04.2021 року, разом з яким були надіслані дві постанови:

1)датована 15.12.2020 за наслідками розгляду ухвали слідчого судді від 11.12.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання від 30.11.2020 року в частині проведення додаткової експертизи;

2)датована 01.04.2021 року про відмову у задоволенні клопотання від 30.03.2021 року.

Вважає, що постанова від 15.12.2020 року підроблена ОСОБА_6 в частині її дати адже достеменно і документально підтверджено, що ухвала слідчого судді від 11.12.2020 року залишалась невиконаною щонайменше до 02.04.2021 року і цей факт підтверджується двома доказами:

1) листом прокуратури від 28.01.2021 року де зафіксовано факт невиконання ухвали слідчого судді (див. пункт 1.7 скарги раніше);

2) листом ГУ НП у Полтавській області від 02.04.2021 року де також зафіксовано факт, що питання про призначення додаткової експертизи ОСОБА_6 ще не було вирішено.

Постанови від 15.12.2020 і 01.04.2021 року я оскаржила слідчому судді попросивши при цьому поновити строки на її оскарження.

Ухвалою слідчого судді від 01.06.2021 року у справі 552/3289/18 частково задоволено скаргу і скасовано постанову від 01.04.2021 року в частині відмови у задоволенні клопотання від 30.03.2021 щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку і надання дозволу на тимчасовий доступ до бухгалтерських і кадрових документів матеріалів ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ».

В цій ухвалі слідчий суддя зобов`язав дізнавача ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання від 30.03.2021 року в частині, в якій було скасовано постанову від 01.04.2021 року.

07.06.2021 року ОСОБА_3 подала клопотання дізнавачу з проханням виконати ухвалу слідчого судді від 30.03.2021 року. Проте як і раніше дізнавач ОСОБА_6 вирішив не виконувати ухвалу, та розглядати клопотання ОСОБА_3 оскаржила слідчому судді бездіяльність у вигляді нерозгляду клопотання і невиконання ухвали слідчого судді.

07.08.2021 року ОСОБА_3 отримала постанову дізнавача ОСОБА_6 від 30.07.2021 року за наслідками виконання ухвали слідчого судді від 01.06.2021 року, тобто лише через два місяці дізнавач виконав цю ухвалу.

Постановою від 30.07.2021 року дізнавач повторно відмовив у задоволенні клопотання від 30.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7 , скасовав ухвалу від 01.06.2021 року частково постанову від 01.04.2021 року.

В клопотанні від 30.03.2021 року просила дізнавача отримати додаткові докази з податкової звітності підприємства в цій частині постанову від 01.06.2021 року я не оскаржую.

Проте також в клопотанні містилось прохання провести обшук для отримання додаткових доказів. В цій частині вважає постанову протиправною.

Перелік усіх доказів у клопотанні від 30.03.2021 року, які просила дізнавача отримати шляхом проведення обшуків, взяла із клопотань експерта. Також я опиралась на постанову прокурора від 02.10.2020 і його постанову від 18.02.2021 року де вказано, що існує потреба отримати додаткові докази перед оголошенням підозри директору підприємства.

В клопотанні від 30.03.2021 року я навела доводи щодо того, що підприємство ТОВ

«УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ» фіктивно перереєструвало своє місцезнаходження на м. Ужгород фактично залишившись за старою адресою у м. Полтава. Той факт, що підприємство ніколи не знаходилось у м. Ужгород, було підтверджено рядом органів державної влади.

При цьому оскільки підприємство ТОВ «УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ» умисно почало замітати сліди переєструвавшись на фіктивну адресу у м. Ужгород, то є підстави вважати, що колишній директор ОСОБА_4 , який є прямим винуватцем правопорушень, які розслідуються у кримінальному провадженні, може переховувати бухгалтерські документи у себе вдома чи в інших володіннях аби вони не були отримані поліцією і не змогли стати предметом судово-економічної експертизи.

Клопотання від 30.03.2021 року містило прохання отримати спірні докази як шляхом обшуку, так і тимчасового доступу до них за ухвалою слідчого судді.

Тобто предмет клопотання від 30.03.2021 року не дублював предмет розгляду ухвалою слідчого судді від 28.07.2020 року. Якщо може не бути підстав для проведення обшуку, то дізнавач не навів взагалі ніяких міркувань і доводів чому не треба спробувати отримати докази шляхом тимчасового доступу який є менш «агресивною» слідчою дією та не передбачає порушення прав на свобод третіх сторін.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.10.2017 у справі 545/2308/17 було зобов`язано ТОВ «УС-ТРАНС- УНІВЕРСАЛ» видати трудову книжку.

Таким чином, факт перебування трудової книжки підтверджується заявою без будь-яких доказів, поданою директором підприємства а натомість факт невидачі мені трудової книжки підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили і є остаточною.

Вважає, що потреба для звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуків або тимчасового доступу до документів є адже з часу 28.07.2020 року змінились обставини, зокрема прокурором і Головним управлінням НП у Полтавській області визнано потребу у проведенні додаткової експертизи, предметом якої доречно можуть стати докази, які можуть бути вилучені в ході обшуку.

Разом із оскаржуваною постановою дізнавача від 30.07.2021 року в одному ж конверті ОСОБА_3 отримала також його лист від 05.07.2021 року де вказано, що кримінальне провадження 0003167 закрито.

Зазначила, що наразі скаржник не отримувала будь-яких інших підтверджень і доказів закриття кримінального провадження. Вживає активні заходи по отриманню постанови про закриття провадження, якщо така приймалась після чого одразу ж оскаржує її до слідчого судді.

У зв`язку з цим скаргу на постанову від 30.07.2021 року не очікуючи отримання і результатів оскарження постанови про закриття провадження щоб не пропустити строки на оскарження постанови від 30.07.2021 року.

Просить розглянути питання про зупинення/відкладення розгляду скарги на постанову від 30.07.2021 року до завершення розгляду питання про скасування постанови про закриття провадження (коли її отримає).

Скаржник в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, просила суд розглядати справу без іі участі.

Старший дізнавач в судове засідання не заявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що кримінальне провадження зараз перебуває на експертизі, що проводяться слідчі дії, зі скаргою не погодився, оскільки клопотання ОСОБА_3 задовольняв.

Слідчий суддя, дослідивши та оцінивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В своїй скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати дізнавача звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку і надання дозволу на тимчасовий доступ до бухгалтерських і кадрових документів матеріалів ТОВ "УС-ТРАНС-УНІВЕРСАЛ.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні СД ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження № 0003167. В судовому засіданні з`ясовано, що старшим дізнавачем проведено ряд слідчих дій, клопотання про проведення обшуку та клопотання про тимчасовий доступ задовольнялося, (про це зазначала в своєму клопотанні і скаржник), дізнавач звертався до суду. За результатами розгляду клопоптання у задоволенні клопотання про проведення обшуку було відмовлено слідчим суддею. Клопотання про тимчасовий доступ було задоволено.

Відповідно до постанови дізнавача від 30.07.2021 року призначено додаткову судово - економічну експертизу.

У зв`язку з чим, вважаю, що питання, які ставила скаржник в своїй скарзі вирішено дізнавачем, отже підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303,307 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1