Справа №127/189/21
Провадження №1-кп/127/16/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000418, №0001973, №0000295, відомості про яке внесені в Єдиний державний реєстр досудового розслідування, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000418, №0001973, №0000295 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявила суду клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивувала тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів та загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Підставою продовження застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч.1, п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень, так як на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває декілька обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, оскільки у разі визнання її винною у скоєнні інкримінованих злочинах, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
Враховуючи викладене, особу підозрюваної ОСОБА_5 , раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та на даний час відносно якої направлено обвинувальні акти до суду за обвинуваченням останньої у скоєнні кримінальних правопорушень, її вік і стан здоров`я, матеріальний стан, а також те, що вона офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, вчинила нетяжкі та тяжкий умисний злочин проти власності, а тому наявні усі підстави вважати про схильність останньої до вчинення протиправних діянь, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нові кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.
Обвинувачена заперечила проти продовження їй запобіжного заходу, просила змінити його на домашній арешт.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 заперечила проти продовження строку запобіжного заходу, оскільки обвинувачена має 3 групу інвалідності, неповнолітню дитину, постійне місце проживання та реєстрації, хвору матір, якій потрібний догляд, просила змінити обвинуваченій запобіжний захід з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного.
Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченій запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2021 року обвинуваченій продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувальних актів суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят діб, у зв`язку з тим, що вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінального проступку, нетяжких та тяжких злочинів.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Суд вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя/суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що застава може бути застосована до особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У таких випадках її розмір підлягає визначенню в ухвалі суду. Слідчому судді, суду слід зважати, що визначені у ч. 5 ст. 182 КПК чіткі розміри застави дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження. Суду необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави ((абз.2-4 п.16 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
Згідно п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, майновий стан обвинуваченої суд вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу ОСОБА_5 необхідно визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 196, 369, 370, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про зміну їй запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченій запобіжного заходу з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 21 грудня 2021 року по 18 лютого 2022 року включно.

Визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47 580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати на виклики суду за першою вимогою;
- не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
Виконання ухвали суду доручити прокурору ОСОБА_3 та начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань ( №1)».

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: