№ 336/5311/21
н/п 1-кп/336/564/2021
ВИРОК
іменем України

08 листопада 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000707 від 02.06.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02 червня 2021 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, придбав біля будинку № 35 по вулиці Вольській в місті Запоріжжі, 42 (сорок два) фасованих полімерних пакетів, які містили у собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою 0,275 г, 0,306 г, 0,237г, 0,235г, 0,247г, 0,241г, 0,258г, 0,262г, 0,259г, 0,232г, 0,262г. 0,257г, 0,266г, 0,252г, 0,272, 0,291г, 0,215г, 0,257г, 0,260г, 0,238г, 0,222г, 0,223г, 0,266г, 0,291г. 0,240г, 0,207г, 0,252г, 0,309г, 0,214г, 0,241г, 0,242г, 0,268г, 0,231г, 0,251г, 0,239г, 0,282г, 0,247г, 0,294г, 0,262г, 0,265г, 0,213г, 0,295г, загальною масою 10,605 г у перерахунку на суху речовину, які незаконно переніс та поклав в багажний відділ належного йому автомобіля марки Daewoo Lanos, днз НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, після чого був затриманий в порядку ст. 208 КПК України співробітниками поліції, які виявили та вилучили вказану наркотичну речовину.
Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не визнав. Пояснив, що дійсно придбав наркотичний засіб, але для власного вживання. Заперечив наявність у нього умислу на збут наркотичних речовин. Пояснив кількість придбаної наркотичної речовини значною відстанню від місця його проживання йому потрібно доїхати із с. Малишевки до м. Запоріжжя, потім перетнути все місто, що займає не менше 30 хвилин в один бік. Щодо розфасування, він не міг ставити умови тому, хто незаконно збував наркотичний засіб. За доводами обвинуваченого, у нього під час затримання було вилучено телефон, однак вміст повідомлень, листування чи відомості про телефонні з`єднання не містили доказів збуту, тому орган досудового розслідування не посилається на такі докази.
Зазначив, що він має двох рідних дітей, 2019 і 2020 років народження, а також фактично ще одну дитину, 2013 року народження, сина дружини. ОСОБА_6 повідомив, що він офіційно не працює, але має вищу освіту, займається програмуванням, домашнім господарством, розводить коней.
Обвинувачений щиро кається у вчиненому, пояснює, що усвідомлює, що зловживання наркотичними засобами може призвести до позбавлення волі, краху усього, що він має родини, дітей, майнового стану. Він дійшов твердого висновку про недопущення протиправної поведінки у майбутньому.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши доказам належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину при вищевикладених обставинах повністю доведена.
Крім часткового визнання ОСОБА_6 вини його вина за встановлених судом обставин підтверджується наступними доказами.
Так, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожен окремо, в судовому засіданні пояснили, що вони перебували у складі екіпажу патрульної поліції. Екіпаж відпрацьовував місця ймовірного збуту наркотичних засобів. Побачили ОСОБА_6 , дії якого викликали у них підозру - автомобіль обвинуваченого стояв із відкритим багажником. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 побачили, що у багажнику в районі запасного колеса перебував пакет. За показаннями свідків обвинувачений добровільно надав оглянути вміст багажного відсіку та пакету, в якому перебували згортки, в який містилися речовина зеленого кольору рослинного походження, схожа на наркотичну. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_6 відразу пояснив, що це наркотична речовина, яку він придбав для власного вживання. На місце пригоди була викликана оперативно-слідча група.
У рапорті ОСОБА_8 наведені аналогічні обставини (а.с. 115).
Відповідно до протоколу обшуку від 02.06.2021 в ході обшуку в багажнику транспортного засобу Daewoo Lanos, днз НОМЕР_1 , було виявлено і вилучено два полімерні пакети, в яких знаходилися полімерні згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору із специфічним запахом у кількості 42 штуки, вагою приблизно 25,1г. З кожного пакета вилучено по одному згортку та поміщені до конверту із пояснювальним написом. Інші згортки також були поміщені до спецпакету.
Вилучені в ході обшуку вказані згортки у загальній кількості 42 штуки постановою слідчого ОСОБА_11 від 02.06.2021 визнані речовим доказом (а.с. 62).
В ході обшуку транспортного засобу та під час оформлення протоколу затримання ОСОБА_6 , у тому числі за участі захисника ОСОБА_7 , визнавав, що наркотичний засіб належав йому, при цьому заперечував наявність мети збуту, що підтверджується як протоколами відповідних дій, так і їх відеофіксацією (а.с. 42-52, 63-71).
Згідно з висновками експертиз № СЕ-19/108-21/6803-НЗРПАП від 03.06.2021 та № СЕ-19/108-21/7062-НЗРПАП від 22.06.2021, надані на дослідження речовини рослинного походження є особливо наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, масою відповідно 0,238 г, 0,272 г, 0,237г, 0,235г, 0,247г, 0,241г, 0,258г, 0,262г, 0,259г, 0,232г, 0,262г, 0,257г, 0,266г, 0,252г, 0,272г, 0,291г, 0,215г, 0,257г, 0,260г, 0,238г, 0,222г, 0,223г, 0,266г, 0,291г, 0,240г, 0,207г, 0,252г, 0,309г, 0,214г, 0,241г, 0,242г, 0,268г, 0,231г, 0,251г, 0,239г, 0,282г. 0,247г, 0, 294г, 0,262г, 0,265г, 0,213г, 0,295г в перерахунку на висушену речовину (а.с. 79-92).
Суд зауважує, що в обвинувальному акті перші дві маси наркотичного засобу зазначені як 0,275 г та 0,306 г. Однак відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-21/6803-НЗРПАП від 03.06.2021 це маси наркотичних засобів, що надані на дослідження (до висушування). В перерахунку на суху речовину вони становлять 0,238 г та 0,272г.
У зв`язку із чим в обвинувальному акті неправильно зазначена і загальна маса наркотичного засобу 10,676 г замість 10,605 г.
Крім того, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження викладені в обвинувальному акті обставини про те, що ОСОБА_6 був зупинений співробітниками поліції, перебуваючи за кермом свого автомобіля, адже допитані працівники поліції показали, що ОСОБА_6 перебував біля автомобіля.
Вказані обставини, з огляду на положення п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, можуть бути уточнені судом самостійно.
Крім того, оцінивши в сукупності досліджені по справі докази та даючи їм юридичну оцінку, суд дійшов до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового слідства за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.
Згідно зі ст. 91 КПК України мета вчинення кримінального правопорушення є однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.
Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів можуть свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб пакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо.
Якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її пакуванні та розфасуванні, то в такому випадку мають бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, у тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться в її володінні, та розфасування речовини.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 203/337/19.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 придбав та зберігав 10,605 грамів наркотичного засобу канабіс.
Відповідно до таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, невеликим розміром наркотичної речовини канабіс є 5,0 г, великим від 500 до 2500 грамів.
Придбання, зберігання наркотичних засобів у невеликих розмірах без мети збуту становить адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 КУпАП.
Суд враховує, що ОСОБА_6 придбав та зберігав 10,605 г, тобто фактично дві дози (два обсяги) наркотичного засобу, за придбання чи зберігання яких особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності.
Таким чином кількість вилученого у ОСОБА_6 наркотичного засобу свідчить не на користь версії сторони обвинувачення.
Також залишилися не спростованими доводи обвинуваченого, що від його волі не залежав спосіб розфасування наркотичних засобів, а отже вказана обставина також не може свідчити про наявність у ОСОБА_6 умислу на збут наркотичних засобів.
Є слушними доводи сторони захисту про те, що під час затримання ОСОБА_6 у нього був вилучений мобільний телефон, що підтверджується протоколом затримання, однак даних, які б могли свідчити про наявність у нього умислу на збут наркотичних речовин (СМС-відправлення, листування у месенджерах чи соціальних мережах, з`єднання із номерами телефонів, що не належать його рідним та близьким) у телефоні не виявлено, що також суперечить версії сторони обвинувачення.
Суд бере до уваги, що відповідно до відомостей КНП «Запорізька центральна районна лікарня» ОСОБА_6 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с. 98), однак такий висновок не може спростувати доводи обвинуваченого, що він на час вчинення кримінального правопорушення вживав наркотичні засоби та вилучені у нього наркотичні речовини призначалися для його власного вживання.
Отже, стороною обвинувачення не доведено наявність умислу в обвинуваченого на збут наркотичного засобу, як обов`язкової ознаки злочину, передбаченого ст. 307 КК України.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України суд може змінити обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи обвинуваченого за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.
Згідно з рекомендаціями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі 366/3050/16-к, згідно із ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та за умови, що такі дії особи охоплюються обсягом висунутого їй обвинувачення.
Дії ОСОБА_6 щодо незаконного придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс у 42 фасованих полімерних пакетах охоплювалися обсягом пред'явленого обвинувачення. Наведене зумовлює саме необхідність перекваліфікації діянь обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку п. 2 ч.3 ст. 337 КПК України з ч. 2 ст. 307 КК на ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (незаконне придбання, зберігання наркотичних засобiв), що покращує становище обвинуваченого, а не закриття кримінального провадження за відсутності складу злочину, як вважає захисник.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Щире каяття, усвідомлення протиправності своєї поведінки, суд відносить до обставин, які в силу ст. 66 КК пом`якшують покарання.
Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Керуючись наведеним при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину, малолітніх дітей на утриманні, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно (а.с. 32-24), його щире каяття та критичне ставлення до скоєного, суд вважає за можливе призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.309 КК України.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_6 під час досудового розслідування, був продовжений до 03.08.2021, і надалі не продовжувався. Клопотань про його застосування до набрання вироком законної сили не надходило.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі ст.ст. 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи в сумі 2231,06 грн. (а.с. 84, 92).
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 373, 374, 392 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судово-хімічних експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2231,06 гривень.
Документи, які є речовими доказами, у тому числі електронні носії інформації, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Речові докази, які передані 14.06.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання (а.с. 78), залишити у його розпорядженні.
Наркотичні засоби, які зберігаються у спецпакетах № 5373277, № 5247686, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1