Справа №538/1781/21
Провадження по справі №1-кп/538/186/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 жовтня 2021 року за № 0000483 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Скоробагатьки, Лохвицького району, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, не одруженого, на вихованні має малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , що проявилось у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Так, 26.06.2021 року о 19 год 15 хв. ОСОБА_4 , за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та умисними діями вчинив відносно колишньої співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру,а саме штовхав, ображав нецензурною лайкою, принижував та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдана шкода її психічному здоров`ю. За вказаним фактом відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №138173 від 27.06.2021 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Згідно постанови Лохвицького районного суду від 27.07.2021 року останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

18.10.2021 року близько 10 годин, за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдана шкода її психологічному здоров`ю. За вказаним фактом відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 138271 від 21.10.2021 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Лохвицького районного суду від 25.10.2021 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії, 21.10.2021 близько 09 годин за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , вчинив домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю. За вказаним фактом відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення, постановою Лохвицького районного суду від 25.10.2021 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

З урахуванням викладеного, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні- злочині, передбаченому ст. 126-1 КК України, вину свою визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, підтвердив події викладені в обвинувальному акті.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася надала до суду заяву в якій просить суд слухати справу без її участі претензій до обвинуваченого не має, міру покарання призначити на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, покази обвинуваченого, документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - злочині, передбаченому ст. 126-1 КК України, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи .

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що обвинувачений пенсіонер, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває,користується авторитетом товаришів,з сусідами добросусідські відносини.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, а саме ст. 126-1 КК України відповідно до ст.12 КК України віднесений до нетяжкого злочину.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та у присутності малолітньої дитини.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, пом`якшуючі покарання обставини, у сукупності із даними, що характеризують особу ОСОБА_4 його відношення до скоєного злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілого, та вважає, що покарання треба визначити в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності- призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 того факту, що злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, відноситься до категорії не тяжкого злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, а також його наслідки, щирого каяття, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за їх поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся, у потерпілої відсутні вимоги до нього, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (три) роки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Іспитовий строк ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту проголошення вироку, а саме з 18.11.2021 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому роз`яснити право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1