КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на автомобілі JAGUAR E-PACE д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , MAZDA CX-9 д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , INFINITI НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 , які належать на праві власності ОСОБА_7 , із забороною відчуження та розпорядження цим майном.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати арешт накладений на автомобілі JAGUAR E-PACE д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , MAZDA CX-9 д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , INFINITI НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 .

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що вказані вище автомобілі належать йому на праві власності. Ні він, ні зазначене майно, не пов`язані з кримінальним провадженням, в рамках якого внесено клопотання про арешт майна. Крім того, факт наявності родинних зв`язків із ОСОБА_8 ніяким чином не підтверджено.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, копія оскаржуваного рішення отримана лише 29.09.2021 року, а тому просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що копія оскаржуваного рішення отримана лише 29.09.2021 року, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вважає колегія суддів, вказані норми закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Клопотання обґрунтоване тим, що Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000200, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2021 за ознаками кримінальних праовопрушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом привласнення грошових коштів АТ «Комерційний Індустріальний Банк» у сумі 13 018 676,00 грн. групою осіб за попередньою змовою, під час укладення договору факторингового обслуговування з ТОВ «Пром.Стандарт».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2020 між АТ «КІБ» та ТОВ «Пром.Стандарт.» () укладено договір про факторингове обслуговування №168/20-F (далі - Договір).
На виконання умов договору на рахунки ТОВ «Пром.Стандарт.» було перераховано грошові кошти в загальному розмір 13 018 676,00 грн., а у АТ «КІБ» виникло право вимоги на суму 16 753 595, 00 грн.
Дебітором за вказаним договором визначено підприємство об`єднання громадян «Моноліт - Бізнес» всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» () (далі ПО «Моноліт - Бізнес»).
Починаючи з травня 2021 року ТОВ «Пром.Стандарт.» припинив виконання зобов`язань за договором в частині надходження грошових коштів по нарахованим відсоткам. В спілкування з керівником підприємства та шляхом дослідження об`єктів застави встановлено відсутність джерел погашення заборгованості.
Існують достатні підстави вважати, що діяльність ТОВ «Пром.Стандарт.» заздалегідь мала на меті привласнення грошових коштів АТ «КІБ», без здійснення реальних господарських операцій.
Окрім того встановлено, що до переліку клієнтів АТ «КІБ» ТОВ «Пром.Стандарт.» потрапило через лобіювання ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_8 ). Зокрема ОСОБА_9 вів переговори щодо укладення договору про факторингове обслуговування між АТ «КІБ» та ТОВ «Пром.Стандарт.» близько 6 місяців, впродовж яких керівництво ТОВ «Пром.Стандарт.» шляхом навмисних маніпуляцій з фінансовими показниками підприємства створило вигляд реальної фінансово господарської діяльності підприємства.
У якості винагороди за лобіювання інтересів ОСОБА_9 отримав винагороду шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 600 000,00 грн. з рахунку ТОВ «Пром.Стандарт.» на рахунок ФОП ОСОБА_10 НОМЕР_9 з призначенням платежу «за консультаційні зг Договору № Промстандарт/01-11-2020 від 01.11.2020». ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_10 ) є дружиною ОСОБА_9 .
Керівником та засновником ТОВ «Пром.Стандарт.» на дату укладення договору одноосібно була ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , уродженка м. Севастополь). Також ОСОБА_8 була причетна до реєстрації та діяльності ТОВ «Трініті» (), ТОВ «Бейбі Кроулінг» () та ТОВ «Форма Т.» ().
19.08.2021, всупереч п. 3.2.19 Договору, без отримання письмової згоди АТ «КІБ» до складу засновників ТОВ «Пром.Стандарт.» було введено ТОВ «Грейт-Брок» (ЄДР-ПОУ 37808654) з часткою 75%. Одноосібний керівник та засновник ТОВ «Грейт-Брок» ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_12 ) причетний до реєстрації понад 30 інших підприємств та має ознаки номінального керівника. Також 19.08.2021 ТОВ «Грейт-Брок» з часткою 75% увійшло до складу іншого підприємства ОСОБА_8 ТОВ «Форма Т.».
На підприємстві ТОВ «Трініті» з 07.12.2018 одноосібний керівник та засновник громадянин Азербайджану ОСОБА_12 , який також причетний до діяльності близько 40 підприємств та має ознаки номінального керівника.
Пов`язані з ОСОБА_8 підприємства з 2018 року не отримували державних замовлень на власну продукцію та не перемагали у процедурах державних закупівель.
Керівником ПО «Моноліт - Бізнес» на час укладення договору та під час здійснення подальшої діяльності був ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_13 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , уродженець м Севастополь).
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за ад-ресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності гр. ОСОБА_13 ІПН НОМЕР_11 . Крім того наявна інформація, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ведуть спільний побут без реєстрації шлюбу.
Грошові кошти отримані від АТ «КІБ» ТОВ «Пром.Стандарт.» в подальшому були перераховані на власні рахунки відкриті в інших банках з метою переведення їх в готівку, привласнення та виведення за межі України до тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим.
Легалізація доходів, одержаних злочинним шляхом відбулася через здобуття у власність активів на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та придбання ОСОБА_7 автомобіля JAGUAR E-PACE д.н.з. НОМЕР_14 , VIN НОМЕР_2 .
За інформацією отриманою з відкритих джерел, а саме: https://www.list-org.com/ та https://www.rusprofile.ru на території АРК діє ТОВ «Трініті Крим» зареєстровано 24.04.2014 по адресою 299012, Севастополь , вул. Істоміна, б. 12, приміщ. XV-1-XV-16. Компанії було присвоєно ОГРН 296 і виданий ІПН НОМЕР_15 . Основний вид діяльності - виробництво спецодягу. Директор - ОСОБА_7 . За 2020 рік прибуток компанії склав 913 тис. руб. До 29.03.2016 керівником підприємства була ОСОБА_8
ОСОБА_8 зареєстрована з 13.04.2021 як індивідуальний підприємець: реквізити ІН 07832, ІПН НОМЕР_16 , м. Севастополь.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживаються заходи щодо сертифікації продукції підприємства на тимчасово окупованій території АРК та території Російської Федерації, а саме:

1 ТОВ «Трініті Крим» отримано декларацію про відповідність ЄАЕС від 25.05.2020 № RU Д-RU.ГА05.В.13987/20 на одяг спеціальний захисний.

2 ТОВ «Трініті Крим» отримано висновок про підтвердження виробництва промислової продукції на території Російської Федерації від 01.10.2020 №72907/08, яким підтверджено адресу виробництва на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим у м.Севастополь, вул. Дзержинського, буд. 63.
Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 08.09.2021 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні №0000200 від 02.09.2021 року речовим доказом.

10.09.2021 року прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме на автомобілі JAGUAR E-PACE д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , MAZDA CX-9 д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , INFINITI НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 , які належать на праві власності ОСОБА_7 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання cторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000200 від 02.09.2021 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому доводи апеляційної скарги про не перебування власника майна у статусі підозрюваного не можу слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні №0000200 від 02.09.2021 року, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на автомобілі JAGUAR E-PACE д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , MAZDA CX-9 д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , INFINITI НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 , які належать на праві власності ОСОБА_7 і забороною відчуження та розпорядження цим майном, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/834/2022 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1