Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/1449/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2021 Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0001719 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Києва, громадянки України, українки, не заміжньої, яка має на утриманні неповнолітніх дітей, працюючої в ТОВ «Б`юті Хаб» менеджером з маркетингу, яка має вищу освіту, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, РНОКПП НОМЕР_1
обвинувачену у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :
14 вересня 2021 приблизно о 22 годині 00 хвилин за невстановленою досудовим розслідуванням адресою у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетаміну), для власного вживання, без мети збуту.
Одразу після того, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , використовуючи свій мобільний телефон, через невстановлене досудовим розслідуванням оголошення у мережі Інтернет, здійснила замовлення особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетаміну), для власного вживання, без мети збуту, після чого, використовуючи мобільний додаток «EasyPay», на невстановлені досудовим розслідуванням реквізити електронного гаманця перерахувала невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти у розмірі 1000 гривень 00 копійок, в рахунок оплати замовлених психотропних речовин.
У подальшому, 15 вересня 2021 року приблизно о 00 годин 00 хвилин ОСОБА_3 отримала смс-повідомлення від невстановленого досудовим розслідуванням контакту з інформацією про місцезнаходження психотропної речовини, обіг яких заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетаміну), а саме біля лісопаркової зони, що за адресою: Київ, вул. Газопровідна, 4.
Так, продовжуючи свою протиправну діяльність, 15 вересня 2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 прибула за вищевказаною адресою, де на землі, між деревами, знаходився паперовий згорток, замотаний ізоляційною стрічкою, всередині якого знаходилися таблетки, а саме з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), після чого забрала та поклала до лівої кишені джинсів, у яких була одягнена та направилась за місцем свого проживання, чим здійснила незаконне придбання та розпочала незаконне зберігання.
Того ж дня, о 00 годині 30 хвилин за адресою: Київ, вул. Газопровідна, 4, ОСОБА_3 зупинили працівники поліції та у ході проведення поверхневої перевірки у останньої було виявлено та у подальшому вилучено паперовий згорток, замотаний ізоляційною стрічкою, всередині якого знаходилися таблетки.
Згідно з висновком експерта № CЕ-19/111-21/44567-НЗПРАП від 12 жовтня 2021 року:
В наданих на дослідження таблетках світло-коричневого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА.
Загальна маса МДМА в наданих на дослідження таблетках становить 0,634 г.
МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08.04.2013), «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно з наказом № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено, що до 0,15 г МДМА є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г є великим розміром, 15,0 і більше є особливо великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Частинами 2, 3 ст. 281 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання нею вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст. ст. 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, є доведеною поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні проступку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, її відношення до вчиненого; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштована (відповідно до обвинувального акта), та вважає за необхідне призначити їй покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Запобіжний захід відсутній.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість проведеної по справі судової експертизи № СЕ-19/111-21/44567-НЗПРАП від 12 жовтня 2021 року в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.
Речовий доказ по справі: таблетки світло-коричневого кольору, обіг якої заборонено МДМА, масою 0, 634 г, які направлено до кімнати зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП у м. Києві, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5