КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.08.2021 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 від 11.03.2020, строк тримання під вартою до 17.09.2021 включно, із визначенням застави у розмірі 4 086 000 грн., та покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматися від спілкування із ОСОБА_11 , свідками, потерпілими у кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.09.2021.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, який відбувати за місцем проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначав, що слідчий суддя в порушення вимог закону продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 без врахування наявності обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні та за відсутності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, встановивши непомірний розмір застави.
Стороною обвинувачення за 5 років досудового розслідування будь-які транспортні засоби у ОСОБА_6 вилучені не були, відповідні експертизи призначаються лише на даний час, жодної особи не притягнуто до кримінальної відповідальності, натомість є лише припущення щодо організаторів та виконавців викрадення автомобілів.
Обґрунтовуючи клопотання, орган досудового розслідування фактично вказав, що єдиною підставою для існування ризику переховування ОСОБА_6 є міра покарання за інкриміновані йому злочини, однак таке посилання суперечить практиці Європейського суду з прав людини.
ОСОБА_6 не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час проведення досудового слідства в кримінальному провадженню №0000089 необхідний об`єм слідчих дій вже виконаний: проведені допити свідків, проведені негласні слідчі розшукові дії, проведенні обшуки, під час яких вилучені докази, а тому виключається сама можливість здійснення будь яких дій на перешкоджання встановленню істини по справі з боку підозрюваного.
Слідчий суддя визначив ОСОБА_6 непомірну заставу в розмірі 4 086 000,00 грн., яку підозрюваний не в змозі сплатити з урахуванням його матеріального стану.
При продовженні строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 має постійне місце роботи та місце проживання, за якими характеризується позитивно, сталі соціальні зв`язки, має на утриманні трьох малолітніх дітей, дружину, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, та матір похилого віку.
Посилаючись на необгрунтованітсь повідомленої ОСОБА_6 підозри, апелянт зазначав, що клопотання не містить жодних фактів чи доказів причетності ОСОБА_13 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_13 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні СУ ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000046, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається із матеріалів судового провадження, повний текст ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.08.2021 оголошено 10.08.2021 у відсутності учасників судового провадження.
Згідно із даних наявної у матеріалах судового провадження розписки, копію повного тексту ухвали слідчого судді вручено захиснику ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 10.08.2021, тоді як подано апеляційну скаргу 12.08.2021.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу подано в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, та не убачає підстав для розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 від 11.03.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 2, 4 ст. 296, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 345, ч. 2. ст. 28 ч. 2 ст. 347 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 (чинної до 01.07.2020), ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 289, ч. 2 (чинної до 01.07.2020) та ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 347 КК України.

Згідно матеріалів судового провадження, 06.01.2017 старшим слідчим СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_15 у кримінальному провадженні № 0003035 від 06.12.2016 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 185 КК України, та в закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України
24.04.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000089 від 28.01.2021 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.
У подальшому, матеріали вказаних кримінальних проваджень було об`єднано.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.04.2021 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.06.2021, із визначенням застави у розмірі 4 086 000 грн. та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.
Постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора від 19.05.2021 постановлено вважати строком закінченнядосудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 дату 18.09.2021.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.06.2021 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.08.2021, із визначенням застави у розмірі 4 086 000 грн. та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.
05.08.2021 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 , в якому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави в розмірі 4 086 000 грн., та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.08.2021 задоволено клопотання слідчого, та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 від 11.03.2020, строк тримання під вартою до 17.09.2021 включно, із визначенням застави у розмірі 4 086 000 грн., та покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, строком до 17.09.2021.
З таким висновком колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_17 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, конкретні обставини кримінальних правопорушень, дійшов висновку про визначення застави у розмірі 4 086 000 гривень.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів та фактів причетності ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, колегія суддів вважає передчасними.
Посилання апелянтів на те, що органом досудового розслідування у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.
Матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, підтверджується існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, можливості сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 має постійне місце роботи та місце проживання, за якими характеризується позитивно, сталі соціальні зв`язки, має на утриманні трьох малолітніх дітей, дружину, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, та матір похилого віку, були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання, проте вказані обставини не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Доводи апеляційної скарги про те, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_6 , є необгрунтованими.
Питання співмірності визначеного підозрюваному розміру застави із обставинами кримінального провадження, обсягу повідомленої підозри, майнового та сімейного стану підозрюваного, наявних ризиків були предметом розгляду слідчим суддею на стадії застосування щодо нього запобіжного заходу.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, на переконання колегії суддів, визначена слідчим суддею застава є такою, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та спонукає до їх виконання належним чином.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3