ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000198 від 12.10.2020 року за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції і підтримання публічного обвинувачення обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 січня 2022 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, в задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Чернівецькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

ЄУНСС №727/82/22 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-сс/822/12/22 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 03 березня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , уперіод часу з 23 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не залишати межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Доводи апеляційної скарги учасника провадження.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі, вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а саме суд не взяв до уваги докази. Які могли істотно вплинути на його висновки.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: висновками судових будівельно-технічних експертиз, висновками судових економічних експертизи, висновками судових почеркознавчих експертиз, протоколами огляду об`єктів проведення робіт, актами виконаних робіт форми КБ-2в, довідками про вартість виконаних робіт форми КБ-3, платіжними дорученнями та іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Крім того, вказує на те, що метою застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього, як підозрюваного, процесуальних обов`язків, запобігання ризикам, які передбачені п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також запобігання спробам негативним чином вплинути на хід розслідування кримінального провадження, які були встановлені під час досудового розслідування. Вказані ризики є доведеними.

Позиції сторін.

Прокурор просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 , просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторони обвинувачення та залишити ухвалу слідчого судді в силі.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, з`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п.1 п.п.«с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, §57).
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
У клопотанні слідчого зазначено, що 16.10.2020 р. між Путильською районною державною адміністрацією (Замовник), в особі голови ОСОБА_10 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 (Підрядник) укладено договори №16 на виконання аварійно-відновлювальних робіт (капітальний ремонт) вул. Д. Хоров`юка (пров. Л. Кобилиці) в с. Хорови Путильського району Чернівецької області. Ліквідація наслідків стихії від 13-23 червня, загальна вартість робіт (договірна ціна) за яким визначена твердою та складала 1 272 427,00 гривень без ПДВ, та №18 від 16.10.2020 р. про проведення аварійно-відновлювальних робіт (капітальний ремонт) вул. Ю. Федьковича в с. Підзахаричі Путильського району Чернівецької області по ліквідації наслідків стихії 13-23 червня.
Після укладення вищевказаних договорів ОСОБА_11 , переслідуючи мету незаконного заволодіння державними грошовими коштами, які будуть виділені за проведення аварійно-відновлювальних робіт (капітальний ремонт) вул. О. Довбуша в с. Підзахаричі Путильського району Чернівецької області та аварійно-відновлювальних робіт (капітальний ремонт) АДРЕСА_2 , умисно, зловживаючи своїм службовим становищем та використовуючи свої повноваження, діючи за попередньою злочинною змовою з ОСОБА_6 , який також в силу виконання повноважень уповноваженого представника технічного нагляду являвся службовою особою, у період часу з 16.10.2020 р. по 30.12.2020 р., вносили до довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 та актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в по вказаним об`єктам виконання робіт завідомо неправдиві відомості про обсяги виконаних робіт.
Внаслідок таких злочинних дій ОСОБА_11 , вчинених за попередньою змовою з наділеним спеціальними повноваженнями щодо здійснення технічного нагляду ОСОБА_6 , Путильською РДА безпідставно перераховано ФОП ОСОБА_11 кошти по завищеним обсягам виконаних робіт на загальну суму 2 110 242, 08 грн., з яких 1 822 423,20 грн. безпідставно перераховані по договору №17 від 16.10.2020 р. по об`єкту «Аварійно-відновлювальні роботи (капітальний ремонт) АДРЕСА_2 . Ліквідація наслідків стихії 13-23 червня» та 287 818,88 грн. безпідставно перераховані по договору №15 від 16.10.2020 по об`єкту «Аварійно-відновлювальні роботи (капітальний ремонт) вул. О. Довбуша в с. Підзахаричі Путильського району Чернівецької області. Ліквідація наслідків стихії від 13-23 червня», якими ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно заволодів та використав на власний розсуд, чим спричинили майнової шкоди державним інтересам, в особі Путильської РДА (на даний момент у зв`язку реорганізацією Вижницькій районній державній адміністрації) у особливо великих розмірах на вказану суму, яка у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на день вчинення злочину.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості про дану подію внесені до ЄРДР 12 жовтня 2020 року за №0000198 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України.
04.01.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України.
З наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але застосувавши домашній арешт, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та прийшов до переконливого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому діянь, а також наявність ризиків, які визначені ст. 177 КПК України.
На думку колегії суддів, судове рішення про обрання та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.
В силу вимог ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
За таких обставин та наведених у клопотанні даних, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України та застосування до останнього обмежувальних заходів.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Отже, на думку колегії суддів, при прийнятті оскаржуваного рішення, слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Твердження сторони обвинувачення, в частині того, що висновки слідчого судді в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, на думку колегії суддів, прокурором жодним чином не обґрунтовано в своїй апеляційній скарзі та не доведено в судовому засіданні апеляційної інстанції.
При цьому, судом враховано, а апеляційним судом перевірено особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки, одружений, дружина інвалід та не працює, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий, з`являється на виклики слідчого та прокурора. За таких обставин, прокурором не доведено ризику у вигляді переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, а також недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявного ризику, такого як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Також, слідчим суддею враховано й ту обставину, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7-ми до 12-ти років з позбавленням права займати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Однак, дана обставина також не може слугувати підставою для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про те апелює сторона обвинувачення.
Таким чином, з урахуванням всіх обставин передбачених ст. 178 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, а також врахувавши, що метою та підставою застосування домашнього арешту є запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в своїй сукупності й було підставою для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, а не у вигляді тримання під вартою, як про те апелює прокурор.
Отже, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього ряду обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України є достатнім на даному етапі досудового розслідування, який буде сприяти забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.
У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання більш суворого забіжного заходу, як про те апелює сторона обвинувачення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 309, ч.3 ст. 407, 422, ч.4 ст. 424 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 січня 2022 року без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3