Провадження №1-кп/523/1628/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000456 від 31 березня 2021 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Главані, Арцизького району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, утримуючого неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не маючого судимості в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 12 години 07 хвилин 30 березня 2021 року ОСОБА_4 , здійснюючи рух заднім ходом технічно справним автомобілем «Peugeot Boxer», н/з НОМЕР_1 , по тротуару біля буд. №80, вздовж вул. Героїв оборони Одеси, в м. Одесі, впорушення пунктів 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, в умовах світлого часу доби, без обмежень оглядовості, по сухому асфальтовому покриттю, уважним не був, за дорожньою обстановкою позаду керованого автомобіля не стежив, за допомогою до інших осіб не звернувся, не переконався в безпеці руху, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по тротуару в попутному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3-5 ребер зліва, закритого подвійного перелому лівої ключиці, садна лівої тім`яної ділянки.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що в денний час одного із днів весною цього року він, керуючи автомобілем «Peugeot Boxer», здійснював доставку товару до магазинів та, перебуваючи на тротуарі вздовж вул. Героїв оборони Одеси, на малій швидкості почав рух заднім ходом, не переконавшись в цілковитій безпечності. В наступний момент він відчув незначний поштовх, зупинив автомобіль, вийшов з кабіни та разом з експедитором підняв з під рами потерпілого. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та потерпілим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

При цьому суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , здійснюючи близько 12 години 07 хвилин 30 березня 2021 року рух заднім ходом технічно справним автомобілем «Peugeot Boxer», н/з НОМЕР_1 , по тротуару біля буд. №80, вздовж вул. Героїв оборони Одеси, в м. Одесі, впорушення пунктів 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), в умовах світлого часу доби, без обмежень оглядовості, по сухому асфальтовому покриттю, уважним не був, за дорожньою обстановкою позаду керованого автомобіля не стежив, за допомогою до інших осіб не звернувся, не переконався в безпеці руху, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався по тротуару в попутному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3-5 ребер зліва, закритого подвійного перелому лівої ключиці, садна лівої тім`яної ділянки.
Вчинені ОСОБА_4 дії суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений до обвинуваченого потерпілим ОСОБА_5 про стягнення спричиненої останньому матеріальної шкоди в розмірі 7150,33 грн та моральної шкоди в розмірі 50000 грн, у вирішення якого ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпілий в позовній заяві зазначив про вартість придбання медичних послуг, препаратів, лікарських засобів при проходженні лікування після події, що фактично не підтверджено в суді жодним письмовим доказом.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпілий в позовній заяві зазначив, що отримання тілесних ушкоджень внаслідок злочину призвело до фізичної шкоди його здоров`ю, психологічного стресу, душевного болю, який з часом він продовжує відчувати, а також до моральних страждань, побоювання за подальший стан здоров`я, чим порушило умови його повсякденного життя.

Вирішуючи зазначений позов суд зазначає, що відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

В суді доведена вина ОСОБА_4 в спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, проте вимога про відшкодування майнової шкоди не може бути задоволена через її не доведення позивачем жодним документом (квитанціями, чеками, накладними на придбання медичних послуг, препаратів, лікарських засобів при проходженні лікування тощо які фактично позивачем не було долучено до позову).

Водночас обставини спричинення моральної шкоди підтверджено висновком судово-медичної експертизи №1008 від 22 червня 2021 року, з якого вбачається факт отримання ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді закритих переломів 3-5 ребер зліва, закритого подвійного перелому лівої ключиці, садна лівої тім`яної ділянки.

Вирішуючи цю частину позову суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах отримання потерпілим ушкодження здоров`я та наступного погіршення стану здоров`я, з вини обвинуваченого, це безумовно, потягло для ОСОБА_5 позбавлення певних елементів благополуччя, а також до психологічних страждань і суттєвих негативних змін в його подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого, обставини, при яких була спричинена моральна шкода, ступінь вини обвинуваченого, а також враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України, суд вважає справедливим частково задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілому моральної шкоди в розмірі 40000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями.

Процесуальні витрати, пов`язані із загальною вартістю проведених експертиз, в розмірі 2917,37 грн, відповідно до положення ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка не має незнятої та непогашеної судимості, утримує неповнолітню дитину, неофіційно працює водієм, не перебуває на обліках у спеціалізованих медичних закладах.

На підставі викладеного, наявності вищезазначеної обставини, яка пом`якшує покарання, з урахуванням особи винуватого, його ставлення до вчиненого та позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без реального відбуття покарання у виді обмеження волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього необхідно застосувати положення ст.ст.75 і 76 КК України.

Окрім того, до ОСОБА_4 підлягає застосування додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на нього арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , спричинену моральну шкоду в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати на суму 2917 (дві тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн 37 коп.
Після набрання вироком законної сили визнаний в якості речового доказу автомобіль «Peugeot Boxer», н/з НОМЕР_1 , вважати повернутим ОСОБА_4 .
Арешт, накладений на вищезазначений транспортний засіб скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1