ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1009/17 Номер провадження 11-кп/814/60/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі
судового засідання ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинувачену ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000132 від 04.02.2017, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 04.06.2018 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Блажово, Рокитновського району, Рівненської області, громадянки України, українки, працюючу продавцем ПП «Гордієнко», не заміжню, не маючу на утриманні малолітніх дітей, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
- 09.12.2015р. вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень;
- 08.12.2016р. ухвалою Полтавського районного суду покарання за вироком суду від 09.12.2015р. у виді штрафу 850 грн. замінено на 50 годин громадських робіт,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.389 КК України на 1 місяць арешту.

На підставі ст. 71 КК України шляхом повного складання покарань до призначеного покарання за даним вироком приєднано покарання Полтавського районного суду Полтавської області від 09.12.2015., зміненого ухвалою Полтавського районного суду від.08.12.2016, із застосування ст..72 КК України із розрахунку , що одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді арешту строком 1 місяць 6 днів.
За вироком суду, ОСОБА_8 , 09.12.2015 засуджена Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень. 08.12.2016 Полтавським районним судом Полтавської області здійснено перегляд вироку, яким штраф замінено 50 годин громадських робіт, на шлях виправлення не стала та продовжила злочинну діяльність, вчинивши нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:
З 22.12.2016 ОСОБА_8 знаходиться на обліку в Полтавському PC Полтавського МРВ з питань пробації.
22.12.2016направлені повідомлення до Полтавського районного суду Полтавської області. Полтавського РВП ПВП ГУНП України в Полтавській області для встановлення контролю та проведення профілактичної роботи за місцем проживання засудженої ОСОБА_8 працівниками поліції, сторожова картка до Полтавського PC УДМС України в Полтавській області, сповіщення до УІАЗ ГУНП України в Полтавській області, толові Тахтаулівської сільської ради.
22.12.2016 ОСОБА_8 направлено виклик до Полтавському PC Полтавського МРВ з питань пробації поштовим відправленням на адресу місця проживання: в АДРЕСА_1 на 28.12.2016 для роз`яснення порядку та умов відбуття покарання у виді громадських робіт.
За даним викликом 28.12.2016 засуджена не з`явилася, про причини неявки не повідомила.
29.12.2016інспектором Полтавського PC Полтавського МРВ з питань пробації спільно з інспектором поліції Полтавського РВП був здійснений вихід за місцем роботи гр. ОСОБА_8 . Засуджену під розпис ознайомлено з умовами та порядком відбування покарання у виді громадських робіт, проведено бесіду, попереджено про відповідальність за порушення умов відбування покарання у виді громадських робіт, про що відібрано підписку, заповнено анкету.
Засуджена гр. ОСОБА_8 категорично відмовилася відпрацьовувати покарання у виді 50 годин громадських робіт, пояснила, що має ряд захворювань та за станом здоров`я не має можливості працювати. Одночасно з тим пояснила, що на вихованні у неї знаходиться малолітня дитина 12 років. Жодних документів на підтвердження своїх слів не надала.
Направлення до Тахтаулівської сільської ради для відпрацювання громадських робіт категорично брати відмовилася та письмово це зазначила.
З метою отримання додаткової інформації щодо стану здоров`я засудженої ОСОБА_8 направлено ряд запитів до медичних закладів м. Полтава та Полтавською району. Згідно відповідей зі вказаних медичних закладів. ОСОБА_8 за медичною допомогою не зверталася, на обліку та стаціонарному лікуванні не перебувала.
20.01.2017 був направлений повторний виклик поштовим відправленням за вказаною адресою проживання засудженої на 24.01.2017, за викликом вона не з`явилася про причини неявки не повідомила, виправдовуючих документів не надала.
25.01.2017 інспектором Полтавського PC Полтавського МРВ з питань пробації було повторно здійснено вихід за місцем роботи гр. ОСОБА_8 де їй повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді 50 годин громадських робіт та наслідки ухилення від відбування покарання. Винесено застереження у виді письмового попередження, вкотре наголошено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання.
В письмовому поясненні засуджена повторно власноручно зазначила, що відпрацьовувати громадські роботи не має часу та змоги. Одночасно з тим пояснила, що інвалідності не має, опіку над малолітньою онукою не встановлено.
Згідно відповіді з Тахтаулівської сільської ради Полтавського району встановлено, що в сільській раді відсутні дані щодо виконання громадських робіт засудженою ОСОБА_8 .
Таким чином, гр. ОСОБА_8 умисно злісно ухилилася від виконання судового рішення:не сплатила, встановлену вироком суду суму штрафу; відмовилась відбувати покарання у виді громадських робіт, встановлене їй судовим рішенням у зв`язку із несплатою штрафу; після винесення судових рішень, групи інвалідності засудженій встановлено не було; відсутні й інші підстави, що роблять неможливим виконання засудженою у вільний від основної роботи час 50 годин громадських робіт (не більше 4 годин на день та не менше 25 годин протягом місяця).
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та винести новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинуватою та виправдати за пред`явленим обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України, виходячи з того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, того, що Тахтаулівською сільською радою було погоджено з Полтавським PC Полтавського МРВ з питань пробації вид та порядок виконання громадських робіт, перелік об`єктів на яких ОСОБА_8 має відпрацьовувати громадські роботи.
Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Вина ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України підтверджуються зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом першої інстанції за участю сторін кримінального провадження.
Так, в основу вини ОСОБА_8 покладені наявні у справі належні та допустимі письмові докази, а саме рапортами інспектора Полтавського PC Полтавського МРВ з питань пробації ОСОБА_9 від 29.12.2016 (а.с.190) та 25.01.2017 (а.с. 191) про вихід за місцем роботи ОСОБА_8 та роз`яснення останній про наслідки невідбуття призначеного судом покарання; письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 25.01.2017 (а.с.193), з яких вбачається що обвинуваченій було відомо про необхідність відбування покарання у виді громадських робіт та що вона не має бажання та можливості виконувати це покарання; підпискою ОСОБА_8 від 29.12.2016 (а.с.194) де їй роз`яснено про порядок відбуття покарання у виді громадських робіт та попереджено про наслідки ухилення від відбуття покарання; письмовим попередженням від 25.01.2017 яким ОСОБА_8 під розпис повідомлена про недопустимість подальшого ухилення від відбуття покарання (а.с.195).
Крім того, будучи допитана судом як свідок інспектор Полтавського PC Полтавського МРВ з питань пробації ОСОБА_9 суду першої інстанції пояснила, що двічі ОСОБА_8 простою поштовою кореспонденцією направлялись виклики до органу пробації але остання не з`являлась за викликами, чи дійсно вона їх отримувала їм невідомо. У зв`язку з даною обставиною нею особисто з співробітником поліції було двічі протягом грудня 2016 року січня 2017 року здійснено зустріч з обвинуваченою за місцем її роботи на ринку в м. Полтава, де під розпис роз`яснено про необхідність відбуття покарання у виді громадських робіт і попереджено про відповідальність яка настане у разі не виконання покарання.
Твердження апелянта про те, що Тахтаулівська сільська рада не узгоджувала з органом пробації питання пов`язані з виконанням громадських робіт не заслуговують на увагу, так як ця обставина не входить до об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та не позбавляло обвинуваченого виконати свій обов`язок по виконанню судового рішення.
Як на момент ухвалення вироку місцевим судом так і під час апеляційного розгляду були відсутні обставини, які відповідно до ч.3 ст.60 КК України унеможливлювали застосування до ОСОБА_8 покарання у виді арешту.
Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність у діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
Водночас слід зазначити, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України на час апеляційного перегляду віднесений до кримінальних проступків. Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Як вбачається з матеріалів провадження, вказаний кримінальний проступок ОСОБА_8 вчинено у січні 2017 року і на час перегляду вироку суду в суді апеляційної інстанції пройшло більше чотирьох років, а отже минули строки притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності. Оскільки особа не заявляє клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню положення ч. 5 ст.74 КК України на підставі яких ОСОБА_8 необхідно звільнити від відбування покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, призначеного вироком суду.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 04.06.2018 відносно ОСОБА_8 змінити та звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.2 ст.389 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4