Справа № 129/1417/21
Провадження по справі № 1-кп/129/455/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Гайсині кримінальне провадження № 0000037 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, українця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, вдівця, працюючого лінійним трубопровідником ДК «Укртрансгаз», раніше несудимого, - в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

установив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця помічника гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти 10 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_1 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні солдат, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, 24.04.2019 о 09 год. 00 хв., діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, без поважних причин та без дозволу командирів, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 17.05.2021- до моменту прибуття до Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

28.05.2021 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000037 укладено угоду про визнання винуватості.

За цією угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даної кримінальної справи обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України.

Сторонами визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за скоєне кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст. 407 КК України; з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працездатного віку, має роботу та засоби для існування, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні хворіючу матір, є вдівцем, учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання, а також з урахуванням відсутності збитків від кримінального правопорушення, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, позитивні характеристики за місцем проживання, - за відсутності обставин, що обтяжують покарання, обвинувачений ОСОБА_4 має понести більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України (перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України), у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснено в судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні вважав, що під час укладання даної угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 згоден на застосування узгодженого виду покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України скоєний ОСОБА_4 злочин є тяжким, внаслідок якого майнової шкоди не завдано; завдяки сприянню ОСОБА_4 досудове розслідування проведено у стислі строки.

Враховуючи п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, укладена угода про визнання винуватості є добровільною, ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше несудимий, має молодий вік, повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні поставленого йому за вину кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч.4 ст. 407 КК України, сприяв встановленню дійсних обставин справи, щиро розкаявся, майнової шкоди даним злочином нікому не заподіяно, ОСОБА_4 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є вдівцем, має на утриманні хворіючу матір, є учасником бойових дій, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, що є пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами, і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дають підстави для застосування статті 69 КК України під час призначення йому покарання, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правлпорушень можливо у разі застосування узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання, визначеного в межах загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність; за таких обставин угода про визнання винуватості має бути затверджена як така, що відповідає вимогам закону, з призначенням ОСОБА_4 визначеного в ній покарання.

Судові витрати, речові докази в справі відсутні.

Клопотань відносно запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не заявлялося.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 476 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.05.2021 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000037.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень.

Судові витрати, речові докази в справі відсутні.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід щодо засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області, - винятково за наявності передбачених ч.4 ст.394 КПК України підстав; клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Суддя: