Номер провадження:1-кп/521/241/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката - ОСОБА_5 ,
обвинувачуваного ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - адвоката - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004242 від 10.07.2015 року відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004242 від 10.07.2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що діючи сумісно без попередньої згоди з іншою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, приблизно о 08 годинi 30 хвилин 10.07.2015 року, знаходячись на території Другого Християнського цвинтаря, розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, 6 у декількох метрах від воріт, що ведуть на вул. Бреуса, в м. Одесі, в ході конфлікту з ОСОБА_4 , який розпочався на грунтi раптово виниклих неприязних відносин, дiючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, розуміючи противоправний характер своїх дій, ОСОБА_6 знаходячись з лівої сторони вiд ОСОБА_4 , який нахилився вперед у ході боротьби з іншою особою, завдав останньому носком стопи правої ноги шість ударів в область щелепи зліва.
В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритих лінійних переломів лівої виличної дуги, крововиливу та садна слизової оболонки нижньої губи.
Ці ушкодження не були небезпечними для життя в момент нанесення, викликали розлад здоров`я понад 3-х тижнів (більше ніж як 21 день), і тому на підставі п. 2.2.2 «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч . 1 ст.122 КК України - умисне нанесення тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , та обвинувачений ОСОБА_6 звернулись до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та закриттям кримінального провадження.
При цьому обвинувачений зазначив, що згоду на закриття кримінального провадження він надає добровільно та без примусу, та йому зрозуміла суть обвинувачення і підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.
Інші учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.
Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України, яке інкримінується ОСОБА_6 , було вчинено 10 липня 2015 року.
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КК України, за вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Відповідно до ст. 12 КК України, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України кримінальне правопорушення віднесено законом України про кримінальну відповідальність до категорії нетяжких злочинів.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.
Підстави для зупинення або переривання строку давності, які визначені ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, стороною обвинувачення суду не надані. Обставини кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню мали місце 10.07.2015 року.
Таким чином з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності сплили.
Даних про вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення в період строків притягнення до кримінальної відповідальності не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_6 , якому були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
З`ясувавши позицію обвинуваченого, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно нього підлягає задоволенню.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд, постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього, в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.
З матеріалів справи вбачається, що потерпілим ОСОБА_4 пред`явлено до обвинуваченого ОСОБА_6 позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Стосовно заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні встановлений ст.129 КПК України.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадку закриття кримінального провадження.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-286, 350, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004242 від 10.07.2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - закрити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу його право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ, відповідно до постанови слідчого від 16.09.2015 року, а саме:

- матеріали клопотання захисника потерпілого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , з додатками на 24 аркушах, які надійшли до СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за вхідним номером 2326-А від 16.09.2015 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом встановленого законом строку з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1