ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3144/21
Провадження № 1-кс/210/2285/21
У Х В А Л А
іменем України

"23" грудня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна у кримінальному провадженні №0000613 від 05.09.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження № 0000613 від 05.09.2020 року. В рамках даного кримінального провадження 17.06.2021 року в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає знайомий ОСОБА_5 - ОСОБА_6 було проведено обшук, в ході якого старший слідчий відділу СУ Головного управління Національної поліції ОСОБА_7 серед інших речей вилучив Структурсканер Solix 15, який знаходився в оригінальній коробці. Вказане майно вилучене на підставі Ухвали слідчого судді від 09.06.2021 року, згідно якої надавався дозвіл на обшук з метою відшукання та вилучення речей, в тому числі ехолотів. Саме як «ехолот» в додатку до протоколу було зазначено вилучений Структурсканер Solix 15, але він не є ехолотом, не може використовуватись самостійно. Не мав на собі слідів злочину.
В подальшому Структурсканер Solix 15 слідчим було вилучено та визнано речовим доказом. Але даний Структурсканер Solix 15 (серійний номер 57) на праві власності належить ОСОБА_4 , який він придбав 09.10.2019 року у м. Києв, що зазначено у Гарантійному талоні та знаходився у ОСОБА_8 для передачі на ремонт.

З моменту вилучення пройшло майже 5 місяців. За даний час будь-яких дій з вилученим Структурсканер Solix 15 не проводилося, що він був об`єктом злочину або має на собі сліди злочину не встановлено.

Відповідно до ст. 167 КПК України вилучений під час обшуку Структурсканер Solix 15 (серійний номер 57) є тимчасово вилученим майном, але слідчий з метою його арешту до слідчого судді на протязі 48 годин не звертався, арешт на тимчасово вилучене майно не накладено, тож слідчий повинен був повернути його законному володільцю.

20.10.2021 року старшому слідчому Відділу СУ Головного управління Національної поліції ОСОБА_7 або іншій відповідальній особі, яка здійснює досудове розслідування за провадженням, дані про яке внесені до ЄРДР за № 0000613 від 05.09.2020 року поштою було відправлено Клопотання про повернення вилученого під час обшуку Структурсканер Solix 15 (серійний номер 19032602 - 0157) з доказами його належності ОСОБА_9 . Вказане клопотання було отримано 26.10.2021 року, проте відповіді не надано.

У зв`язку із викладеним, скаржник просить суд визнати бездіяльність слідчого незаконною. Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області або іншу уповноважену на це особу повернути тимчасово вилучений сканер Структурсканер Solix 15 (серійний номер 19032602 - 0157) ОСОБА_5 , який належить йому на праві власності та який було вилучено 17.06.2021 року під час обшуку в межах кримінального провадження № 0000613 від 05.09.2020 року за місцем проживання ОСОБА_8 .

Скаржник в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Прокурор, слідчий до зали суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином неодноразово. Жодних заяв не надали.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, судове засідання за допомогою технічних засобів не фіксувалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали скарги, доходить наступних висновків:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження № 0000613 від 05.09.2020 року.

В рамках даного кримінального провадження 17.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого старшим слідчим відділу СУ Головного управління Національної поліції ОСОБА_7 серед інших речей було вилучено Структурсканер Solix 15, який знаходився в оригінальній коробці.

Вказане майно вилучене на підставі Ухвали слідчого судді від 09.06.2021 року, згідно якої надавався дозвіл на обшук з метою відшукання та вилучення речей.

Для повного та всебічного розгляду справи ухвалою суду від 09.11.2021 року було зобов`язано прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури надати належним чином оформлені матеріли кримінального провадження №0000613 від 05.09.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 249 КК України.

Вказана ухвала суду неодноразово надсилалася на виконання, в тому числі повідомлялася Прокуратура Дніпропетровської області щодо перебування в провадженні суду вказаної скарги та необхідності надання матеріалів кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.

Однак, слідчий та органи прокуратури проігнорували ухвалу суду від 09.11.2021 року в частині витребування матеріалів кримінального провадження, до зали суду не з`явились, надати пояснення не забажали.

Згідно ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Порядок проведення обшуку, тимчасового вилучення майна, накладання на нього арешту, тощо, встановлено главами 16, 17 КПК України та ст.ст.234-236 КПК України.

Відповідно до розділу 1.2 узагальнення ВССУ від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», правильність розгляду скарг на бездіяльність стосовно неповернення тимчасово вилученого майна значною мірою залежить від чіткості переліку, сформованого в ухвалі слідчого судді про обшук. Отже, слідчим суддям, з огляду на непорушність права власності, слід ретельно оцінювати доводи скаржника стосовно того, що вилучення певного майна здійснене з виходом за межі, регламентовані ухвалою про обшук.

Аналогічно, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало змогу органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Таким чином, суд, вирішуючи дане питання, фактично вирішує, чи наявні у даному випадку у діях органів досудового розслідування порушення вимог ст.41 Конституції України, глав 16, 17 КПК України та ст.ст.234-236 КПК України.

Як вбачається із тексту скарги під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено поміж інших речей Структурсканер Solix 15 (серійний номер 19032602 - 0157), який належить ОСОБА_10 .

Вказане сторонами не оспорюється.

Оцінюючи обставини справи по суті щодо наявності підстав для повернення вилученого при обшуку майна, суд виходить з наступного:

Так, із скарги слідує, що арешт на вилучене в ході обшуку майно в ході досудового розслідування не накладався, що сторонами по справі не оспрюється.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що вищевказане майно не є арештованим майном, а тому розглядає дану скаргу виключно в частині наявності передбачених законом підстав для повернення такого майна, як вилученого в ході обшуку та не арештованого у подальшому.

Згідно позиції сторони заявника, вилучене майно є тимчасово вилученим майном, і, отже, оскільки воно не було арештоване у встановленому КПК України порядку, воно підлягає поверненню згідно ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Отже, згідно прямих норм КПК України, вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку може бути тільки тимчасовим вилученням і застосовуватись тільки для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження і лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Таким чином, навіть якщо електронні інформаційні системи (у даному випадку Структурсканер Solix 15) безпосередньо зазначені в ухвалі суду про проведення обшуку, вони все одно, на підставі абз.1 ч.2 ст.168 КПК України, підлягають тільки тимчасовому вилученню і тільки для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, оскільки у випадку, якщо вони в ухвалі не зазначені, або вилучення відбувається з іншою метою згідно вказаних прямих вимог норми КПК України, вони не можуть бути вилучені взагалі.

Згідно абз.2,3 ч.2 ст.168 КПК України, вилучення вказаних речей взагалі заборонено, за виключенням прямо вказаних у наведених нормах права випадків, однак в ході судового засідання з наданих документів, не вбачається підстав для такого вилучення, зазначених у наведених нормах КПК України.

Таким чином, суд доходить до висновку, що вилучення в ході вищевказаного обшуку електронних інформаційних систем (у даному випадку Структурсканер Solix 15) здійснено без прямо передбачених КПК України підстав, а самі вилучені електронні інформаційні системи (у даному випадку Структурсканер Solix 15) згідно вимог абз.1 ч.2 ст.168 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, якщо клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна не подано на наступний робочий день після вилучення майна.

Учасниками процесу не заперечується, що таке клопотання не подавалося та арешт не накладався.

За таких обставин, враховуючи, що вилучення майна відбулося 17.06.2020 року, тобто строк звернення з клопотанням відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України минув, суд доходить до висновку про необхідність повернення заявнику вказаного вище тимчасово вилученого майна, а саме - Структурсканер Solix 15.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги в частині визнання бездіяльності слідчого незаконною, оскільки вирішення вказаного питання не входить до переліку рішень, які суд може винести за результатами розгляду даної скарги згідно вимог ч. 2 ст. 307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись 16, 17, 168, 169, 171, 234-236 КПК України

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна у кримінальному провадженні №0000613 від 05.09.2020 року задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області повернути тимчасово вилучений сканер Структурсканер Solix 15 (серійний номер 19032602 - 0157) ОСОБА_4 , який було вилучено 17.06.2021 року під час обшуку в межах кримінального провадження № 0000613 від 05.09.2020 року за місцем проживання ОСОБА_8 .

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1