УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 , що погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000081, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2014 року, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 255 КК України, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255 КК України,
в с т а н о в и в:
29.11.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва, з Київського апеляційного суду м. Києва, надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 , що погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000081, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2014 року, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 255 КК України, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255 КК України.

Первинно, 26 серпня 2020 року, разом зі вказаним клопотанням до суду також надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 , що погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Повноваження прокурора, який був присутній у судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні № 0000081, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2014 року, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 255 КК України, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 109, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН увійшли Українська Радянська Соціалістична Республіка (з 24 серпня 1991 року змінено назву на Україна), Союз Радянських Соціалістичних Республік (з 24 грудня 1991 року змінено назву на Російська Федерація) та ще 49 країн-засновниць, а в подальшому до вказаної міжнародної організації прийняті інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.121981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної та політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою першою в порушення Статуту ООН є перш за все свідченням акту агресії.

Будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за згодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, що дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно наведеним вище актам.

Жодні міркування будь-якого характеру з політичних, економічних, військових чи інших причин не можуть бути виправданням агресії.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій (Гаага, 18.10.1907), яка вступила в дію 26.01.1910 та яку 07.03.1955 визнано Союзом Радянських Соціалістичних Республік, правонаступником якого є Російська Федерація (далі РФ), передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього і недвозначного попередження, яке буде мати форму мотивованого оголошення війни або форму ультиматуму з умовним оголошенням війни. Стан війни повинен бути без уповільнення оповіщений нейтральним державам і буде мати для них дійсну силу лише після одержання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 РФ, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі 31.05.1997 Україна та РФ уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Згідно зі ст.ст. 2-3 зазначеного Договору РФ зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-2 Конституції України, прийнятої Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до ст.ст. 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб ЗС РФ, досудове розслідування стосовно яких проводиться Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і ЗС РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації, та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України в Автономній Республіці Крим (далі АР Крим) та м. Севастополі.

Свій злочинний умисел співучасники вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії можуть призвести до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу ЗС РФ, на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб ЗС РФ, досудове розслідування стосовно яких проводиться Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії південно-східних регіонів України, АР Крим і м. Севастополя, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних засобів, застосування засобів прихованого характеру, які полягали у використанні протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України, формуванні під інформаційним впливом внутрішньої опозиції, організованої та контрольованої як службовими особами, так і негласними співробітниками ЗС РФ та інших правоохоронних і розвідувальних органів, під безпосереднім керівництвом яких організовувалися незаконні сепаратистські референдуми, спрямовані на порушення територіальної цілісності України.

У подальшому, з грудня 2013 року по лютий 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і жителями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та ЗС РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою всіх видів медіа ресурсів РФ розпочато негативне викривлення подій на Євромайдані, якими вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих жителів південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних сил висвітлювалися як прихильники націоналістичних поглядів та побудови української держави на засадах ідей національної самосвідомості та ідентичності, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення серед інших територій України, які були об`єктом злочинного посягання представників влади РФ та ЗС РФ, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи ЧФ РФ, що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ ЗС РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення вирішено було розпочати з території півострова Крим із залученням військовослужбовців ЧФ РФ, представників влади РФ, військових службових осіб ЗС РФ і службових осіб із числа керівництва правоохоронних органів РФ, інших осіб із числа громадян Російської Федерації та України, кожному з яких передбачалося доведення відведеної йому ролі в реалізації спільного злочинного умислу.

Зокрема, на військовослужбовців ЧФ РФ співучасниками покладалося вжиття заходів підготовки та розв`язання агресивної війни на території півострову Крим, а саме:

- планування, підготовка, організація прийняття та розосередження на об`єктах ЧФ РФ військових підрозділів ЗС РФ, які планувались ГШ ЗС РФ для здійснення вторгнення на територію півострова Крим для ведення агресивної війни проти України;

- організація блокування підрозділами ЧФ РФ у взаємодії з військовими козацькими товариствами під виглядом місцевого населення півострова Крим, представників так званої самооборони, військових частин Збройних Сил України (далі ЗС України), Державної прикордонної служби України (далі ДПС України) для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройній агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності;

- організація блокування транспортних комунікацій з метою порушення нормальної роботи морського та повітряного військового транспорту, пошкодження об`єктів, які мають важливе оборонне значення для забезпечення військової окупації ЗС РФ території півострова Крим;

- організація захоплень будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України, з метою перешкоджання їх нормальній роботі.

Так, із 20.02.2014 для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території АР Крим і м. Севастополя, у порушення вимог п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимоги ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), ст. ст. 1, 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій (Гаага, 18.10.1907), ст.ст. 1 3, 68 Конституції України на територію півострова Крим військовим, морським та повітряним транспортом здійснено вторгнення окремих підрозділів ЗС РФ.

Таким чином, з 20.02.2014 представниками влади РФ і службовими особами ЗС РФ розпочато збройне вторгнення регулярних військ РФ на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що підтверджується, окрім вищезазначених міжнародних договорів, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.

З метою реалізації злочинного плану, направленого на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території півострова Крим, зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, представники РФ, досудове розслідування стосовно яких здійснюється Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, у період з грудня 2013 року до 27 лютого 2014 року, більш точний час встановити не представилося можливим, залучили до його виконання громадянина Російської Федерації ОСОБА_14 , голову Севастопольської міської ради ОСОБА_9 , Голову Верховної Ради АР Крим ОСОБА_7 , депутата Верховної Ради АР Крим ОСОБА_6 та інших невстановлених слідством осіб.

ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи умисно та свідомо з метою отримання для себе преференцій від представників влади РФ у вигляді обіймання керівних посад у майбутньому незаконному державному утворенні, бажаючи надати допомогу у проведенні підривної діяльності проти України у період з грудня 2013 року по 27 лютого 2014 року, більш точний час встановити не представилося за можливе, у невстановленому органом досудового розслідування місці погодилися на злочинну пропозицію представників РФ, досудове розслідування стосовно яких здійснюється Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України.

При цьому ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 чітко розуміли протиправний характер отриманої пропозиції, негативні наслідки своїх дій та бажали їх настання.

Для досягнення кінцевої мети злочинного плану представників РФ, досудове розслідування стосовно яких проводиться Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, з метою його належного виконання та унеможливлення перешкоджання їх незаконній діяльності, ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , упродовж грудня 2013 року лютого 2014 року, більш точний час встановити не представилося за можливе, перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, вступили у злочинну змову для створення стійкого ієрархічного об`єднання злочинної організації, та розробили свій злочинний план, в якому визначили функції кожного з учасників.

Відповідно до розробленого та погодженого плану злочинних дій на ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покладалося:

- організація та проведення незаконного референдуму, формування вдаваної уяви про те, що рішення про проголошення незалежності прийнято більшістю громадян України, які мешкають на території АР Крим та м. Севастополя, які входить до системи адміністративно-територіального устрою України;

- проголошення невизнання легітимності центральних органів влади України, органів місцевої влади на території АР Крим та м. Севастополя та зміни органів державної влади на самопроголошені та самопризначені органи управління;

- утворення на території невід`ємної складової частини України АР Крим та м. Севастополі, з наданням видимості легітимності прийнятих рішень, нелегітимного псевдодержавного утворення, проголошення його суверенітету на частині території України та незалежності, утворення незаконних органів влади зазначеного нелегітимного псевдодержавного утворення на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України;

- перепідпорядкування частин правоохоронних органів України, що знаходяться на території АР Крим та м. Севастополя, а саме: Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Міністерства з надзвичайних ситуацій України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України та інших державних органів, які мають озброєні підрозділи, так званим органам державної влади нелегітимного псевдодержавного утворення;

- координація дій, направлених на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території АР Крим та м. Севастополя, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією, шляхом незаконного приєднання АР Крим та м. Севастополя до складу РФ на правах суб`єкта федерації.

Зокрема, на ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , покладалася реалізація зазначеного плану на території м. Севастополя, а на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на території АР Крим.

З цією метою ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спільно вирішили, що функції керівників створеної злочинної організації будуть покладатися на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_14 та ОСОБА_9 будуть їм підпорядковуватися та виконувати їх вказівки.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відвівши собі роль керівників злочинної організації, забезпечили її стійкість шляхом згуртованості учасників єдиним наміром щодо вчинення злочинів, підтримання постійних зв`язків між її учасниками, тривалості злочинної діяльності, чіткого визначення їх централізованого підпорядкування за напрямами злочинної діяльності та розподілу ролей щодо механізму скоєння злочинів.

Для досягнення мети вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, які потребують довготривалої та ретельної підготовки, було визначено системно-структурну побудову злочинної організації, яка полягала у загальному керівництві та чіткій підпорядкованості всіх її членів, вертикальних зв`язках, загальновизнаних правил поведінки і забезпечення дотримання їх учасниками злочинної організації, створивши своїми діями ієрархічне об`єднання.

З метою реалізації плану злочинної організації ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дійшли згоди, що кожен буде самостійно планувати вчинення окремих тяжких та особливо тяжких злочинів відповідно до напрямів діяльності, підшуковувати та залучати до участі у злочинній організації інших членів.

Всі учасники вказаної злочинної організації планували та координували свої дії з єдиною метою насильника зміна та повалення конституційного ладу на території півострова Крим, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

З цією метою, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 діючи свідомо та умисно, на виконання своїх функцій організаторів та керівників злочинної організації згідно плану упродовж грудня 2013 року березня 2014 року, більш точний час встановити не представилося за можливе, перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, залучили до діяльності злочинної організації начальника відділу карного розшуку Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в АР Крим ОСОБА_10 , начальника Управління Служби безпеки України в м. Севастополі ОСОБА_5 , старшого прокурора Другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Головного управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , першого заступника начальника начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , начальника Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в АР Крим ОСОБА_12 , депутата Верховної Ради АР Крим ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та інших невстановлених слідством осіб, котрим довели план злочинної діяльності та погодили його, визначивши при цьому функції всіх учасників злочинної організації, спрямовані на досягнення цього плану.

Кожен учасник злочинної організації був обізнаний із загальним планом діяльності організації щодо сфер та напрямів вчинення злочинів, знав, які конкретно функції згідно з єдиним планом покладаються безпосередньо на нього, а також те, що інші очевидні і обов`язкові для вчинення злочинів пункти плану виконуються іншими учасниками цієї злочинної організації.

Злочинна організація об`єднувала 10 встановлених та інших невстановлених осіб зі стійкими зв`язками, характеризувалася стабільністю і згуртованістю свого складу, тривалістю своєї злочинної діяльності, розробкою та погодженістю загального плану вчинення злочинів, наявністю спільних правил поведінки, вирізнялася ієрархічністю, взаємозалежністю. Дисциплінованість учасників злочинної організації підтримувалася чітким розподілом функцій між його учасниками та отримання відповідних благ за вчинення конкретних дій відповідно до відведеної ролі кожному учаснику злочинної організації.

Відповідно до розробленого та погодженого всіма учасниками плану ОСОБА_10 мав обійняти посаду міністра внутрішніх справ АР Крим, а у подальшому міністра внутрішніх справ Республіки Крим, ОСОБА_5 начальника Служби безпеки АР Крим, а у подальшому начальника Служби безпеки Республіки Крим, ОСОБА_8 прокурора АР Крим, а у подальшому прокурора Республіки Крим, ОСОБА_11 начальника прикордонної служби АР Крим, а у подальшому начальника прикордонної служби Республіки Крим, ОСОБА_12 міністра з надзвичайних ситуацій АР Крим, а у подальшому міністра надзвичайних ситуацій Республіки Крим, ОСОБА_13 першого заступника голови Ради Міністрів АР Крим, а у подальшому першого заступника голови Ради Міністрів Республіки Крим, ОСОБА_15 позаштатного радника голови Ради Міністрів АР Крим.

Зокрема, на ОСОБА_5 відповідно до розробленого та погодженого плану як на учасника та виконавця покладалося:

- повне та безумовне виконання вказівок, розпоряджень та інструкцій керівників та організаторів злочинної організації ОСОБА_7 та ОСОБА_6

- забезпечення взаємодії між структурними підрозділами злочинної організації;

- дискредитація діючої влади в Україні;

- залучення нових членів до складу злочинної організації, як виконавців та керівників окремих структурних частин;

- підпорядкування безпосередньо собі та керівництво особовим складом ГУ СБ України в АР Крим, а подальшому незаконно створеної Служби безпеки АР Крим (далі Республіки Крим);

- здійснення впливу на працівників ГУ СБ України в АР Крим з метою прийняття ними присяги на вірність народу Криму та переходу на службу в незаконно створений, непередбачений чинним законодавством України орган Службу безпеки АР Крим (у подальшому Республіки Крим) з метою виконання вказівок та інструкцій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за допомогою вказаних працівників;

- забезпечення безперешкодного проведення незаконного референдуму на території АР Крим про відокремлення території АР Крим від України та входження її до складу іншої держави шляхом недопущення будь-якого втручання у підготовку та проведення референдуму з боку незгідних із анексуванням території АР Крим;

- забезпечення громадського порядку на території АР Крим, попередження та нейтралізація будь-яких проявів вираження протесту (мітингу, демонстрацій тощо) з боку проукраїнськи налаштованих громадян;

- забезпечення налагодження тісної взаємодії із російськими спецслужбами з метою досягнення послідовного та безперешкодного підпорядкування ГУ СБ України в АР Крим підрозділам ФСБ Російської Федерації;

- безпосередня участь у скоєнні окремих злочинів тощо.

Так, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, діючи умисно та свідомо, достовірно знаючи про злочинні плани представників РФ, досудове розслідування стосовно яких проводиться Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, бажаючи сприяти вказаним особам у насильницькому поваленні та зміні конституційного ладу та захоплення державної влади на території АР Крим, зміні меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з метою отримання для себе преференцій у вигляді обіймання керівної посади у незаконно створеній Службі безпеки Республіки Крим, упродовж грудня 2013 року березня 2014 року, більш точний час встановити не представилося за можливе, перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, погодився на пропозицію керівників злочинної організації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступити до вказаної злочинної організації для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів та брати участь у злочинах, які вчиняються вказаною організацією.

При цьому ОСОБА_5 було доведено план злочинної організації, склад її учасників та відведену йому роль, мету створення та кінцевий результат, з яким останній погодився.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, розуміючи, що досягнення кінцевої мети спільного злочинного плану неможливе без насильницької зміни та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території АР Крим, у тому числі шляхом створення та підпорядкування безпосередньо Верховній Раді АР Крим та Раді міністрів АР Крим у якості самостійного незаконно створеного органу Служби безпеки АР Крим, погодився обійняти посаду начальника Служби безпеки АР Крим.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в АР Крим, а також плану злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, діючи свідомо та умисно надав згоду на своє призначення на посаду виконувача обов`язків начальника ГУ СБ України в АР Крим.

У подальшому, на виконання раніше розробленого та погодженого плану злочинних дій, з метою надання видимості законності дій ОСОБА_5 , з його свідомої згоди, 02.03.2014 ОСОБА_7 в порушення Конституції України, в порушення ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Службу безпеки України», підписав рішення Президії Верховної Ради АР Крим № 1689-6/14 від 02.03.2014, яким призначив ОСОБА_5 виконувачем обов`язків начальника ГУ СБ України в АР Крим з прямим підпорядкуванням незаконному Голові Ради міністрів АР Крим ОСОБА_6 .

Цього ж дня (а саме 02.03.2014), ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в АР Крим, а також плану злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, діючи умисно та свідомо, прийняв присягу на вірність так званому народу Криму, відповідно до якої ОСОБА_5 , усвідомлюючи власну високу відповідальність перед народом Криму, урочисто присягає: поважати та неухильно дотримуватися Конституції АР Крим, у всіх діях керуватися принципами законності, справедливості, неупередженості та громадянської честі, сприяти збереженню міжнаціональної згоди та громадянського миру в АР Крим, виконувати свої службові обов`язки професійно, безкорисно, з честю та гідністю. Вважає, що порушення присяги несумісне з поняттям честі та якщо він порушить дану присягу, нехай його настигне презирство народу Криму.

У подальшому, на виконання раніше розробленого та погодженого плану злочинних дій, з метою надання видимості законності дій ОСОБА_5 , з його свідомої згоди, 06.03.2014 ОСОБА_7 в порушення Конституції України, в порушення ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Службу безпеки України», підписав рішення Верховної Ради АР Крим № 1716-6/14 від 06.03.2014, яким призначив ОСОБА_5 на посаду міністра внутрішніх справ АР Крим з прямим підпорядкуванням незаконному Голові Ради міністрів АР Крим ОСОБА_6 ,

Продовжуючи реалізацію спільного узгодженого злочинного плану, направленого на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території АР Крим, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, зайняв вказану посаду та приступив до виконання вказівок та розпоряджень організаторів та керівників злочинної організації, спрямованих на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу на території АР Крим, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Також, реалізовуючи спільний злочинний план злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , спрямований на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу на території та захоплення державної влади АР Крим, виконуючи відведену роль у вказаному злочинному плані, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про протиправність своїх дій та будучи обізнаним про негативні наслідки, які від цього можуть настати, а також бажаючи їх настання, у період з 02.03.2014 по 31.03.2014, перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, через невстановлених слідством осіб, які не були обізнані про план злочинної організації, довів до працівників ГУ СБ України в АР Крим необхідність написання рапортів про призначення до так званої Служби безпеки АР Крим та виконувати лише його вказівки та розпорядження без підпорядкування Службі безпеки України.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання відведеної йому ролі у злочинному плані злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, незаконно обіймаючи посаду в.о. начальника ГУ СБ України в АР Крим, а у подальшому так званого начальника Служби безпеки АР Крим, у період з 02.03.2014 по 16.03.2014, більш точний час встановити не представилося за можливе, перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим за місцем розташування ГУ СБ України в АР Крим по бульвар І. Франка, 13, м. Сімферополь, АР Крим, зібрав керівний склад структурних підрозділів ГУ СБ України в АР Крим, на якому довів інформацію про своє призначення виконувачем обов`язків начальника ГУ СБ України в АР Крим, а у подальшому до незаконно створеного органу Служби безпеки АР Крим та повідомив про складання ним присяги на вірність народу Криму.

У подальшому, діючи умисно та свідомо, з метою зміни території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вказав про необхідність керівному складу структурних підрозділів ГУ СБ України в АР Крим взяти участь у проведенні так званого загальнокримського референдуму.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та на виконання плану злочинної організації, з метою недопущення зриву процесу проведення так званого загальнокримського референдуму, 13.03.2014, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим за місцем розташування прокуратури АР Крим за адресою: вул. Севастопольська, 21, м. Сімферополь, АР Крим, взяв участь у так званій координаційній нараді керівників правоохоронних органів АР Крим під головуванням ОСОБА_8 , на якій було доведено до інших учасників злочинної організації, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 попередньо отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядження з приводу організації та проведення 16.03.2014 незаконного загальнокримського референдуму.

За результатами вказаної наради було підготовлено та підписано всіма її учасниками, у тому числі ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 постанову, у якій зазначено злочинну мету, а саме «вжиття всіх необхідних заходів для забезпечення дотримання законності і громадського порядку при проведенні 16.03.2014 загальнокримського референдуму про визначення статусу Криму і період обробки його результатів», який всі учасники злочинної організації визнали законною та приступили до її виконання.

Для реалізації вказаної мети, згідно даної постанови, необхідно було виконати наступне:

- створити міжвідомчі робочі групи для оперативного вирішення питань забезпечення законності, правопорядку, реагування на можливі порушення під час проведення референдуму і в період обробки його результатів;

- розробити графіки чергувань співробітників на період підготовки, проведення і обробки результатів референдуму з 15.03.2014 по 21.03.2014, здійснювати обмін інформацією про можливі провокації і порушення законів;

- провести оперативно-профілактичні заходи по попередженню провокацій і порушень законності під час проведення загальнокримського референдуму і в період обробки його результатів із залученням громадських формувань забезпечити громадський правопорядок у регіонах АР Крим;

- створити та забезпечити належну роботу слідчо-оперативних (чергових та дублюючих) груп, яким своєчасно виїжджати на місце події за повідомленнями і заявами про правопорушення, реагувати на порушення закону.

У подальшому, на виконання раніше розробленого та погодженого злочинного плану злочинної організації, направленого на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, реалізовуючи злочинний план представників РФ, досудове розслідування стосовно яких проводиться Головною військовою прокуратурою України Генеральної прокуратури України, ОСОБА_7 , діючи умисно та свідомо, достовірно знаючи, що референдум 16.03.2014 проведення всупереч чинному законодавству України, підписав постанову Верховної Ради АР Крим № 1745-6/14 від 17.03.2014 «Про незалежність Криму», відповідно до якої створено нелегітимне державне утворення Республіка Крим.

18.03.2014 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 на виконання злочинного плану представників РФ, досудове розслідування стосовно яких проводиться Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, та заздалегідь розробленого плану злочинної організації, погодженого всіма її учасниками, перебуваючи у м. Москва РФ, підписано договорів між Російською Федерацією та нелегітимним державним утворенням Республіка Крим про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу РФ як суб`єкта РФ, що призвело до тяжких наслідків у вигляді тимчасової окупації півострова Крим.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в участі у злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 КК України.

Продовжуючи реалізацію узгодженого злочинного плану злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території АР Крим, у період з 27.02.2014 по 06.03.2014 ОСОБА_7 у порушення ч. 4 ст. 136 Конституції України, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1, ч. 1 ст. 37 Конституції АР Крим, ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про Раду міністрів АР Крим», п. 21 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Верховну Раду АР Крим» підписано незаконні рішення, зокрема, щодо висловлення недовіри Раді міністрів АР Крим та припинення її діяльності, звільнення з посади Голови Ради міністрів АР Крим ОСОБА_16 , (рішення № 1631-6/14 від 27.04.2014) та призначення на зазначену ОСОБА_6 (рішення № 1656-6/14 від 27.02.2014), постанови № 1704-6/14 від 06.03.2014 «Про зміни у системі та структурі органів виконавчої влади АР Крим», відповідно до якої створено нелегітимний орган в АР Крим Службу безпеки АР Крим.

ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, розуміючи, що досягнення кінцевої мети спільного злочинного плану неможливе без насильницької зміни та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території АР Крим, у тому числі шляхом створення та підпорядкування безпосередньо Верховній Раді АР Крим та Раді міністрів АР Крим у якості самостійного незаконно створеного органу Служби безпеки АР Крим, погодився обійняти посаду начальника Служби безпеки АР Крим.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в АР Крим, а також плану злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, діючи свідомо та умисно надав згоду на своє призначення на посаду виконувача обов`язків начальника ГУ СБ України в АР Крим.

У подальшому, на виконання раніше розробленого та погодженого плану злочинних дій, з метою надання видимості законності дій ОСОБА_5 , з його свідомої згоди, 02.03.2014 ОСОБА_7 в порушення Конституції України, в порушення ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Службу безпеки України», підписав рішення Президії Верховної Ради АР Крим № 1689-6/14 від 02.03.2014, яким призначив ОСОБА_5 виконувачем обов`язків начальника ГУ СБ України в АР Крим з прямим підпорядкуванням незаконному Голові Ради міністрів АР Крим ОСОБА_6 .

Цього ж дня (а саме 02.03.2014), ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в АР Крим, а також плану злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, діючи умисно та свідомо, прийняв присягу на вірність так званому народу Криму, відповідно до якої ОСОБА_5 , усвідомлюючи власну високу відповідальність перед народом Криму, урочисто присягає: поважати та неухильно дотримуватися Конституції АР Крим, у всіх діях керуватися принципами законності, справедливості, неупередженості та громадянської честі, сприяти збереженню міжнаціональної згоди та громадянського миру в АР Крим, виконувати свої службові обов`язки професійно, безкорисно, з честю та гідністю. Вважає, що порушення присяги несумісне з поняттям честі та якщо він порушить дану присягу, нехай його настигне презирство народу Криму.

У подальшому, на виконання раніше розробленого та погодженого плану злочинних дій, з метою надання видимості законності дій ОСОБА_5 , з його свідомої згоди, 06.03.2014 ОСОБА_7 в порушення Конституції України, в порушення ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Службу безпеки України», підписав рішення Верховної Ради АР Крим № 1716-6/14 від 06.03.2014, яким призначив ОСОБА_5 на посаду міністра внутрішніх справ АР Крим з прямим підпорядкуванням незаконному Голові Ради міністрів АР Крим ОСОБА_6 ,

Продовжуючи реалізацію спільного узгодженого злочинного плану, направленого на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території АР Крим, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, зайняв вказану посаду та приступив до виконання вказівок та розпоряджень організаторів та керівників злочинної організації, спрямованих на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу на території АР Крим, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, реалізовуючи спільний злочинний план злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , спрямований на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території АР Крим, виконуючи відведену роль у вказаному злочинному плані, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про протиправність своїх дій та будучи обізнаним про негативні наслідки, які від цього можуть настати, а також бажаючи їх настання, у період з 02.03.2014 по 31.03.2014, перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим, через невстановлених слідством осіб, які не були обізнані про план злочинної організації, довів до працівників ГУ СБ України в АР Крим необхідність написання рапортів про призначення до так званої Служби безпеки АР Крим та виконувати лише його вказівки та розпорядження без підпорядкування Службі безпеки України.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу на території АР Крим, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, на виконання заздалегідь розробленого та погодженого плану злочинної організації ОСОБА_5 , 13.03.2014, перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим за місцем розташування прокуратури АР Крим за адресою: вул. Севастопольська, 21, м. Сімферополь, АР Крим, взяв участь у так званій координаційній нараді керівників правоохоронних органів АР Крим, на якій ОСОБА_8 довела до інших учасників злочинної організації, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , та ОСОБА_10 попередньо отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядження з приводу організації та проведення 16.03.2014 незаконного загальнокримського референдуму.

Цими своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив умисні дії, скоєні злочинною організацією з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 109 КК України.

Крім того, реалізовуючи узгоджений злочинний план злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , направлений на зміну території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 06.03.2014 ОСОБА_7 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 ч. 4 ст. 136 Конституції України, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1, ч. 1 ст. 37 Конституції АР Крим, п.2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», підписав постанову Верховної Ради АР Крим № 1630-6/14 від 27.02.2014 «Про організацію та проведення республіканського (місцевого) референдуму з питань удосконалення статусу та повноважень АР Крим», а 06.03.2014 підписав постанову Верховної Ради АР Крим № 1702-6/14 від 06.03.2014 «Про проведення загальнокримського референдуму» з датою проведення 16.03.2014, на який одним з питань виносилося питання щодо входження АР Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта. Раді міністрів АР Крим доручено організацію фінансового, матеріально-технічного та іншого забезпечення проведення даного референдуму.

ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання відведеної йому ролі у злочинному плані злочинної організації, очолюваної ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, незаконно обіймаючи посаду в.о. начальника ГУ СБ України в АР Крим, а у подальшому так званого начальника Служби безпеки АР Крим, у період з 02.03.2014 по 16.03.2014, більш точний час встановити не представилося за можливе, перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим за місцем розташування ГУ СБ України в АР Крим по бульвар І. Франка, 13, м. Сімферополь, АР Крим, зібрав керівний склад структурних підрозділів ГУ СБ України в АР Крим, на якому довів інформацію про своє призначення виконувачем обов`язків начальника ГУ СБ України в АР Крим, а у подальшому до незаконно створеного органу Служби безпеки АР Крим та повідомив про складання ним присяги на вірність народу Криму.

У подальшому, діючи умисно та свідомо, з метою зміни території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вказав про необхідність керівному складу структурних підрозділів ГУ СБ України в АР Крим взяти участь у проведенні так званого загальнокримського референдуму.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та на виконання плану злочинної організації, з метою недопущення зриву процесу проведення так званого загальнокримського референдуму, 13.03.2014, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сімферополі АР Крим за місцем розташування прокуратури АР Крим за адресою: вул. Севастопольська, 21, м. Сімферополь, АР Крим, взяв участь у так званій координаційній нараді керівників правоохоронних органів АР Крим під головуванням ОСОБА_8 , на якій було доведено до інших учасників злочинної організації, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 попередньо отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядження з приводу організації та проведення 16.03.2014 незаконного загальнокримського референдуму.

За результатами вказаної наради було підготовлено та підписано всіма її учасниками, у тому числі ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 постанову, у якій зазначено злочинну мету, а саме «вжиття всіх необхідних заходів для забезпечення дотримання законності і громадського порядку при проведенні 16.03.2014 загальнокримського референдуму про визначення статусу Криму і період обробки його результатів», який всі учасники злочинної організації визнали законною та приступили до її виконання.

Для реалізації вказаної мети, згідно даної постанови, необхідно було виконати наступне:

- створити міжвідомчі робочі групи для оперативного вирішення питань забезпечення законності, правопорядку, реагування на можливі порушення під час проведення референдуму і в період обробки його результатів;

- розробити графіки чергувань співробітників на період підготовки, проведення і обробки результатів референдуму з 15.03.2014 по 21.03.2014, здійснювати обмін інформацією про можливі провокації і порушення законів;

- провести оперативно-профілактичні заходи по попередженню провокацій і порушень законності під час проведення загальнокримського референдуму і в період обробки його результатів із залученням громадських формувань забезпечити громадський правопорядок у регіонах АР Крим;

- створити та забезпечити належну роботу слідчо-оперативних (чергових та дублюючих) груп, яким своєчасно виїжджати на місце події за повідомленнями і заявами про правопорушення, реагувати на порушення закону.

У подальшому, на виконання раніше розробленого та погодженого злочинного плану злочинної організації, направленого на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, реалізовуючи злочинний план представників РФ, досудове розслідування стосовно яких проводиться Головною військовою прокуратурою України Генеральної прокуратури України, ОСОБА_7 , діючи умисно та свідомо, достовірно знаючи, що референдум 16.03.2014 проведення всупереч чинному законодавству України, підписав постанову Верховної Ради АР Крим № 1745-6/14 від 17.03.2014 «Про незалежність Криму», відповідно до якої створено нелегітимне державне утворення Республіка Крим.

18.03.2014 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 на виконання злочинного плану представників РФ, досудове розслідування стосовно яких проводиться Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, та заздалегідь розробленого плану злочинної організації, погодженого всіма її учасниками, перебуваючи у м. Москва РФ, підписано договорів між Російською Федерацією та нелегітимним державним утворенням Республіка Крим про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу РФ як суб`єкта РФ, що призвело до тяжких наслідків у вигляді тимчасової окупації півострова Крим.

Цими своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив умисні дії, скоєні злочинною організацією з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до тяжких наслідків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 28,

ч. 3 ст. 110 КК України.

03.04.2017 у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255 КК України.

13.03.2014 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

14.05.2014 та 23.07.2014 ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, 28.01.2015, 30.07.2015, 01.02.2016, 04.08.2016 та 15.03.2017, 18.09.2017, 21.03.2019, 15.08.2019 ухвалами Печерського районного суду м. Києва, а 25.02.2020 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області, надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії яких сплинув 25.08.2020.

У своєму клопотанні слідчий посилається на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий звертає увагу суду на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він на виклики слідчого не з`являється і на даний час продовжує переховуватися від органу досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. Долучив до справи копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування його доводів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право подати клопотання про дозвіл на затримання особи, яке розглядається слідчим суддею, судом згідно з правилами, передбаченими статтею 189 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 2 статті 187 КПК України встановлено, що якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Положенням ч. 4 ст. 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255 КК України, що підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, долученими прокурором до клопотання та дослідженими слідчим суддею в судовому засіданні.

Беручи до уваги вагомість наданих доказів, що свідчать, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, перебування підозрюваного у розшуку, слідчий суддя вважає, що прокурором була доведена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, прокурором було доведено, що існують достатні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, а також те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

У свою чергу, слідчий суддя враховує, що на даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що він переховується від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи викладене, з метою запобігти спробам підозрюваного надалі переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, строк дії ухвали слід встановити тривалістю 6 (шість) місяців з дня її постановлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 187-191, 200, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання підозрюваного, обвинуваченого з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний, обвинувачений має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного або через 6 (шість) місяців з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1