Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2578/21
У Х В А Л А
11.02.2022 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 секретар судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000198 від 05.05.2021, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що 13 лютого 2021 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, ввів потерпілого ОСОБА_7 в оману, тобто під приводом оренди від останнього будівельних риштувань для проведення будівельних робіт, виманив від нього будівельні риштування загальною кількістю 90 метрів квадратних, вартість яких відповідно до висновку експерта від 06 травня 2021 року становить 150 гривень за 1 квадратний метр, а всього 13 500 гривень, якими в такий спосіб незаконно заволодів та не мав наміру повертати, в подальшому продав, а отримані грошові кошти за них витратив для власних потреб, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 13 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

Продовжуючи свою злочинну діяльність та впевнившись в своїй безкарності, 23 лютого 2021 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, ввів потерпілого ОСОБА_8 в оману, тобто під приводом оренди від останнього будівельних риштувань для проведення будівельних робіт, виманив від нього будівельні риштування загальною кількістю 80 метрів квадратних, вартість яких відповідно до висновку експерта від 12 травня 2021 року становить 150 гривень за 1 квадратний метр, а всього 12 000 гривень, якими в такий спосіб незаконно заволодів та не мав наміру повертати, в подальшому продав, а отримані грошові кошти за них витратив для власних потреб, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 12 000 гривень.

Крім того, 28 лютого 2021 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, ввів потерпілого ОСОБА_9 в оману, тобто під приводом оренди від останнього будівельних риштувань для проведення будівельних робіт, виманив від нього будівельні риштування загальною кількістю 120 метрів квадратних, вартість яких відповідно до висновку експерта від 06 травня 2021 року становить 150 гривень за 1 квадратний метр, а всього 18 000 гривень, якими в такий спосіб незаконно заволодів та не мав наміру повертати, в подальшому продав, а отримані грошові кошти за них витратив для власних потреб, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 18 000 гривень.

Поряд з цим, 08 квітня 2021 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, ввів потерпілого ОСОБА_10 в оману, тобто під приводом оренди від останнього будівельних риштувань для проведення будівельних робіт, виманив від нього будівельні риштування загальною кількістю 100 метрів квадратних, вартість яких відповідно до висновку експерта від 06 травня 2021 року становлять 150 гривень за 1 квадратний метр, а всього 15 000 гривень, якими в такий спосіб незаконно заволодів та не мав наміру повертати, в подальшому продав, а отримані грошові кошти за них витратив для власних потреб, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 15 000 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

За сукупністю ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця подій, допитами свідків, протоколами допиту потерпілих, проколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоками пред`явленням речей для впізнання потерпілим, та іншими матеріалами зібраними в ході проведення досудового розслідування.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, які караються штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

03 червня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

Згідно повісток про виклик підозрюваний ОСОБА_5 викликався до слідчого в порядку встановленим КПК України, а саме на 07.06.2021 та на 08.06.2021, однак будучи належним чином повідомлений без поважних причин, та без будь-якого повідомлення про причини неявки до слідчого не з`явився.

06 липня 2021 року старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5

12 грудня 2021 року заступником начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 винесено постанову про відновлення досудового розслідування у зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно повісток про виклик підозрюваний ОСОБА_5 викликався до слідчого в порядку встановленим КПК України, а саме на 13.12.2021 року 14.12.2021 року та на 15.12.2021, однак будучи належним чином повідомлений без поважних причин, та без будь-якого повідомлення про причини неявки до слідчого не з`явився.

20 грудня 2021 року слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст. 131 КПК України одним із видів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження є застосування запобіжних заходів.

Стаття 176 КПК України визначає, що до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та невчиненням ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 є нетяжкими і передбачають можливість призначення покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення нетяжких злочинів може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Крім того в останнього може бути в наявності паспорт громадянина Угорщини.

Разом з цим, згідно повістки про виклик підозрюваний ОСОБА_5 викликався до слідчого в порядку встановленим КПК України, а саме на 07.06.2021 року, 08.06.2021 року, 13.12.2021 року 14.12.2021 року та на 15.12.2021року однак будучи належним чином повідомлений без поважних тичин, та без будь-якого повідомлення про причини неявки до слідчого не явився.

Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та понятими та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, аналіз особистості підозрюваного ОСОБА_5 , із зібраних наявних доказів, вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві, так як вчиняє кримінальне правопорушення повторно.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , так як такі ним дотримані не будуть.

З метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним нетяжких кримінальних правопорушень, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.

На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи, що підозрюваний ніде не працює, а також враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, який відноситься до категорії нетяжких, однак переховувався від органів досудового розслідування, просить застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали. Зокрема прокурор зазначив, що відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Додатково зазначив, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, йому вручено підозру у відповідності до вимог КПК України. Так, підозрюваний переховувався, підозру вручено за місцем його проживання близьким родичам. У грудні 2021 року з приводу підозри був допитаний, однак знову ухилився від явки до слідчого і його було повторно оголошено у розшук.

Просив взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів на території інших районів Закарпатської області.

Крім того зазначив, що підозрюваного було затримано при спробі перетину державного кордону і при затриманні у нього виявлено при собі наркотики.

Підозрюваний та захисник щодо клопотання заперечили.

Підозрюваний зазначив, що не переховувався від слідства бо проживав то вдома то в м.Іршава. Про те, що відносно нього розслідується справа знав, підозру було вручено його родичам. Підтвердив факт намагання перетину кордону, однак заперечив мету, зазначивши, що хотів поїхати до Італії не з метою переховування від слідства, а щоб заробити грошей та розрахуватися з людьми.

Зазначив, що повністю визнає обставини обвинувачення, дуже шкодує, був неправий, усвідомив необхідність відшкодувати завдану шкоду, тому просив не обирати відносно нього тримання під вартою, а застосувати домашній арешт щоб мати змогу працювати і відшкодувати завдану шкоду.

Захисник щодо клопотання заперечила, зазначила, що воно є безпідставним та необґрунтованим. Зауважила, що підозра ОСОБА_5 вручена не у процесуальний спосіб, а відтак її підзахисний не набув статусу підозрюваного.

Зазначила, що підзахисному інкриміновано вчинення злочинів за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, які є нетяжкими злочинами, максимальна міра покарання за які становить три роки позбавлення волі.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою може бути застосоване до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а відтак до її підзахисного не може бути застосовано даний запобіжний захід.

З врахуванням тяжкості інкримінованого, особи підозрюваного просила застосувати менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Однак зауважила, що у разі обрання тримання під вартою просила застосувати альтернативу у виді застави.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України.

Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_12 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 03.06.2021 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України була вручена ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_6 для передачі підозрюваному ОСОБА_5 (а.с.60-63).

Доводи, зазначені прокурором про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів на території інших районів області та при затриманні у нього виявлено наркотичні речовини судом відхиляються як такі, що не підтвердженні жодними доказами.

Доводи прокурора про те, що Закарпатська область межує з чотирма країнами і це саме по собі є ризиком судом відхиляється, як безпідставне.

Разом з тим інші доводи клопотання про наявність ризиків суд вважає доведеними з огляду на наступне.

Обставини про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

Так, матеріалами справи доводиться, що 03.06.2021 р. ОСОБА_5 оголошено підозру за ч.1 ст.190 та ч.2 ст. 190 КК України.

11.12.2021 року ОСОБА_5 було допитано у якості підозрюваного, і він показав, що з обставинами, викладеними у підозрі погоджується, вину визнає. Про обставини вчинення злочинів повідомить під час допиту 13.12.2021 р. (а.с.70-73). Однак з того часу, незважаючи на неодноразові виклики і достеменно знаючи, що відносно нього проводиться досудове розслідування, до слідчого не з`явився, а натомість переховувався, поки 11.02.2022 року не був затриманий.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею також враховується тяжкість вчиненого злочину: підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України, за яке передбачене покарання штраф від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років та за ч.2 ст. 190 КК України штраф від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років,тобто у вчиненні нетяжкого злочину.

Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи, в пошуках заробітку може покинути місце проживання, тобто не має чинників, які б прив`язували його до місця свого проживання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З врахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Зокрема, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України. Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Доводи захисника про те, що його підзахисний не набув статусу підозрюваного та відносно нього неможливо обрати запобіжний захід у виді тримання під ватою спростовані матеріалами справи, зокрема повідомленням про підозру від 03.06.2021 р. (а.с.60-63) та наступним.

Так, згідно п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Матеріалами справи обставина переховування повністю доведена, зокрема ОСОБА_5 будучи допитаним 11.12.2013 року зобов`язався прибути на допит 13.12.2021 року, однак з того часу до слідчого не з`являвся та переховувався, а до часу затримання 11.02.2022 року.

Крім того підозрюваним визнано намір перетнути кордон та покинути межі України, однак цього не зміг зробити, так як був затриманий.

Посилання захисника на положення п.4 ч.2 ст.183 КПК України не стосуються даної справи.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень.

За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні 4-х епізодів шахрайства із заподіяння потерпілим шкоди на загальну суму 58500 грн., а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і вважає доцільним визначити заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставин, правові підстави для визначення підозрюваному застави у мінімальному розмірі відсутні, оскільки такий розмір не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 11.02.2022 року і до 11.04.2022 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 49620 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 14.04.2022 року включно.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого-судді, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 11.04.2022 року включно.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1