УХВАЛА
Іменем України
14.09.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у справі прокурором Житомирської окружної прокуратури про примусове відібрання біологічних зразків, -

встановив:

до Богунського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури про примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 0001427 від 03.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.. 185 КК України, якій відмовився надавати біологічні зразки.

Адвокатом подані заперечення на клопотання, в яких вказано про недопускання насилля над підозрюваним, порушення ст.. 63 Конституції України в частині відмови свідчити проти себе. Втручання у приватне життя шляхом відбирання зразків для експертизи суперечить вимогам ст.. 63 Конституції України, ст.. 18 КПК України та ст.. 6 Конвенції.

В судове засідання адвокат та підозрюваний не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність. Прокурор подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Дослідивши клопотання, додані матеріали та заперечення, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні слідчого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001427 від 03.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.. 185 КК України з посиланням на те, що 03.08.2021 о 14:42 за адресою; АДРЕСА_1 , невідома особа шляхом взлому замків на вхідних дверей проникла до приміщення квартири АДРЕСА_2 звідки таємно викрала майно, що належить ОСОБА_5

03.08.2021 року в порядку ст.. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 та 04.08.2021 року в порядку ст.. 278 КПК України йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст.. 185 КК України.

Постановою прокурора Житомирської окружної прокуратури від 08.09.2021р. призначено відібрання у ОСОБА_4 біологічних зразків для експертного дослідження. Протоколом отримання зразків для експертизи від 09.09.2021р., у присутності адвоката, зафіксовано відмову ОСОБА_4 добровільно надати біологічні зразки.

Згідно ч.3 ст.241 КПК України, із посиланням на ч.3 ст.245 КПК України, перед початком отримання зразків особі, від якої отримуються такі зразки, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно надати зразки. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відбирання біологічних зразків примусово (ч.3 ст.245 КПК України).

Статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року) і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Таким чином, практика ЄСПЛ має вищу юридичну силу за норми КПК України.

Враховуючи, що клопотання не містить обставин, які вказують на наявність підстав для примусового відібрання біологічних зразків в розрізі практики ЄСПЛ та застосування національного законодавства, а саме 245 КПК України, ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність вимог клопотання.

Керуючись ст.ст.110, 160-166, 241, 245, 372, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1