КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4880/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
02 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями представника власника майна ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року, -
представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
- радіостанцію «Hytera»; РД505 з антеною до неї та поміщено до спеціального поліетиленового пакету №7299774;
- свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 поміщено до паперового конверту;
- автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та ключ до нього.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що виходячи зі змісту повного тексту оскаржуваної ухвали, зіставивши його із фактичними обставинами справи та матеріалами, долученими стороною обвинувачення до клопотання про арешт майна, вбачається, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як необґрунтована, незаконна та така, що істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону та ухвалена на підставі висновків, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Апелянт вказує на те, що слідчим суддею не враховано вимоги ст. ст. 131, 132 КПК України та постановлено ухвалу за відсутності в матеріалах справи копії повідомлення про підозру взагалі, а тому невідомо на підставі яких фактів суддя дійшов висновку про наявність в цьому проваджені осіб із статусом підозрюваних.
Також апелянт зазначає, що накладення арешту з метою нібито збереження вищевказаного майна як речових доказів, що містять сліди кримінального правопорушення, є безпідставним та таким, що незаконно та без легітимної мети обмежує право власності на вказане майно.
Слідчим суддею не обґрунтовано, яке відношення має арештоване майно до предметів злочинних посягань та/або знарядь вчинення злочинів, які розслідуються в даному провадженні. Із змісту ухвали не зрозуміло, яким чином арештоване майно може містити сліди вчинення інкримінованих правопорушень, а якщо містить - то які, і головне - яким способом слідчим та суддею був встановлений факт збереження на арештованому майні слідів злочину.
Крім того апелянт зазначає, що в порушення вимог ст.ст. ст. 132, 170-173 КПК України оскаржувана ухвала не містить,оцінки слідчого судді, яка мала бути надана відповідно до ст. 94 та ч. 5 ст. 132 КПК України, доказам, якими слідчий мав підтвердити обставини, на які він посилається. Висновку судді про доведення слідчим у клопотанні про арешт майна існування ризиків можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке він просив накласти арешт. При цьому клопотання слідчого не містить належних доводів щодо наявності таких ризиків. Вмотивованого висновку щодо співрозмірності та виправданості такого ступеню втручання у права і свободи особи, як арешт майна.
Також апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя в ухвалі вказує, що власник майна, будучи повідомлений про розгляд клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення судом ОСОБА_6 повідомлення про розгляд такого клопотання, що призвело до порушення ч. 1 ст. 172 КПК України, відповідно до якої таке клопотання розглядається за участю підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника.
Суддею допущено також порушення принципу правової визначеності, оскільки взагалі не зазначено спосіб арешту майна і на виконання п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України не зазначено заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном, у зв`язку з чим володільцю незрозуміло із змісту оскаржуваної ухвали в якому об`ємі обмежено його право, що в свою чергу призводить до неоднозначного трактування резолютивної частини оскаржуваної ухвали у практичному сенсі.
Окрім того, всупереч п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України не зазначено також порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя здійснював розгляд клопотання слідчого, а не прокурора про арешт
майна, яке належить ОСОБА_6 - третій особі, яка не є учасником кримінального провадження, що суперечить вимогам КПК України. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 171, ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор і учасником відповідного судового розгляду є виключно прокурор. Разом з тим, оскаржувана ухвала постановлена за результатом розгляду клопотання слідчого.
Так, зокрема виходячи зі змісту журналу судового засідання від 02.06.2021 року, заяви старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі та безпосередньо із змісту вступної частини оскаржуваної ухвали, слідчий суддя здійснював розгляд клопотання саме слідчого про арешт майна.
Апелянт вважає, що є підстави припускати підміну стороною обвинувачення першого та останнього аркушу клопотання в матеріалах справи після постановлення такої ухвали, з метою уникнення її скасування через процесуальну помилку. Припущення щодо підміни виникають у зв`язку з тим, що всі інші документи, які містяться в матеріалах, вказують на протилежне - а саме на те, що в суду на розгляді перебувало клопотання саме слідчого.
Враховуючи зазначене апелянт вважає, що є необхідність у витребуванні реєстраційної карти для підтвердження доводів, викладених у цих доповненнях до апеляційної скарги.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Проте прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 , подано клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату, у зв`язку із занятістю прокурорів з числа, групи процесуальних керівників в інших судових засіданнях та слідчих діях. Однак будь-яких підтверджень даної обставини до клопотання не долучено. Тому з урахуванням викладеного, а також з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу, з доповненнями в повному обсязі та просив задовольнити її з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_11 , не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення особливо тяжких злочинів, у невстановлений досудовим розслідуванням час вирішив створити злочинну організацію з метою досягнення злочинного результату, шляхом вчинення незаконної протиправної діяльності на території м. Мукачево Закарпатської області (контрабанда, незаконний обіг зброї, наркотичних засобів, тощо).
Так, з метою ефективного функціонування злочинної організації, ОСОБА_11 усвідомлюючи необхідність залучення до її складу великої кількості учасників, для досягнення максимального злочинного результату та уникнення викриття правоохоронними органами, в невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вирішив залучити до складу злочинної організації раніше знайомих довірених осіб, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яким довів до відома план щодо створення злочинної організації, визначивши за собою функцію керівника організації, а для ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, функцію учасників злочинної організації, а саме виконавців, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, визначивши необхідну для досягнення спільної мети кількість учасників злочинної організації, а також їх злочинну спеціалізацію, повідомивши останнім свої наміри щодо механізму їх вчинення, на що останні надали свою згоду.
Метою діяльності злочинної організації було системне, внаслідок ієрархічної зорганізованості, вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Мукачево Закарпатської області.
Здійснюючи незаконну діяльність організатор та керівник злочинної організації ОСОБА_11 побачив в особі ОСОБА_18 конкурента, який може послабити його авторитет у злочинному середовищі.
На початку квітня 2020 року, у ОСОБА_11 на ґрунті неприязних та конкурентних відносин з ОСОБА_18 , виник умисел на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів з метою усунення останнього.
Так, ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що одноособово усунути ОСОБА_18 не зможе, тому для досягнення максимального злочинного результату та уникнення викриття правоохоронними органами, в невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, залучив до вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів відносно останнього інших підконтрольних осіб з числа учасників створеної ним злочинної організації, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яким довів до відома злочинний план спрямований на ліквідацію ОСОБА_18 .
ОСОБА_11 будучи особою, яка створила злочинну організацію, здійснював безпосереднє керівництво та координацію злочинної діяльності всіх учасників, забезпечував функціонування злочинної організації шляхом створення умов для існування та здійснення учасниками злочинної діяльності, розробив єдиний план злочинних дій.
Вказану діяльність планували проводити згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_11 плану, відповідно до якого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам, було відведено роль безпосередніх виконавців, та кожному з її учасників роз`яснено суть відведеної їм ролі, а також обсяг необхідних для виконання функцій.
Таким чином, вказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувалися у внутрішньо і зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, з єдиним планом злочинних дій, відомим кожному учаснику, з розподілом їх функцій, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності в ієрархічному порядку ОСОБА_11 .
Вказану діяльність учасники злочинної організації планували та проводили поетапно, при цьому всі їх дії були скеровані для досягнення єдиного злочинного результату, спрямованого на усунення ОСОБА_18 та вчинення інших тяжких та особливо тяжких злочинів.
Водночас, всі учасники злочинної організації, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи були достовірно обізнані про вид вчинення злочинів та їх кримінальну караність, при цьому кожен із учасників мав реальну можливість добровільно відмовитись від їх вчинення.
Так, ОСОБА_11 як керівник злочинної організації, розробляв плани вчинення злочинів, надавав вказівки іншим учасникам злочинної організації, фінансував безпосередніх виконавців злочинів, контролював їх місце перебування та подальші дії після вчинення злочинів, з метою запобігання викриттю злочинної організації, а також вживав заходів до конспірації протиправної діяльності. Крім цього, ОСОБА_11 безпосередньо приймав участь у вчинені тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень.
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, будучи активними учасниками та виконавцями злочинної організації, згідно розподілених керівником злочинної організації ОСОБА_11 функцій, які виражались в отриманні інформації про об`єкт злочинного посягання - ОСОБА_18 , а саме про його місцезнаходження, розпорядок дня та рух на транспортному засобі, встановлення засобів відстеження, а саме GPS-трекера «Пілігрім» на автомобіль належний ОСОБА_18 , шляхи підходу та відходу з місць вчинення злочинів, здійснюванні розвідувальних заходів, підшукуванні транспортних засобів, спеціального одягу та тактичних речей, засобів зв`язку між собою, необхідних для вчинення кримінальних правопорушень та запобіганню подальшого викриття учасників злочинної організації.
Одночасно із цим, без активної умисної участі кожного учасника організованої групи, які входили до складу злочинної організації, створеної ОСОБА_11 не було можливо доведення до кінця їх спільного злочинного умислу для досягнення єдиного злочинного результату.
Так, в квітні 2020 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) у ОСОБА_11 , який діяв у складі створеної ним злочинної організації, по взаємній згоді із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, виник злочинний умисел на викрадення ОСОБА_19 .
ОСОБА_11 , як керівник злочинної організації, доручив учасникам злочинної організації, відповідно до розподілених ролей встановити місця проживання, відвідування потерпілого ОСОБА_18 , транспортних засобів на яких пересувається останній, маршрутів пересування.
За наслідками організованої розвідки, шляхом збору інформації, візуального спостереження та встановлення GPS-трекера «Пілігрім» на автомобіль ОСОБА_18 , ОСОБА_11 отримав інформацію про маршрути руху останнього.
Після цього, ОСОБА_11 , як організатор та керівник злочиної організації довів до відома ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням особам отриману інформацію та спланував вчинення викрадення ОСОБА_18 , визначивши при цьому час вчинення злочину та конкретних виконавців ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
ОСОБА_11 діючи у складі створеної ним злочинної організації, спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , з метою забезпечення конспірації та протидії викриття злочинної діяльності злочинної організації, заздалегідь підшукали спецодяг (камуфляжні шоломи, оснащившись при цьому засобами зв`язку між учасниками злочинної організації під час вчинення кримінальних правопорушень - радіостанціями та мобільними телефонами ІМЕІ з нульовим серійним номером мобільного телефону, які неможливо віддалено ідентифікувати, а також засобами вчинення кримінальних правопорушень, а саме липкої стрічкою типу скоч, який було заготовлено для швидкого зв`язування кінцівок потерпілого з метою його знерухомлення, та пристрою для заглушування радіо-електронних сигналів.
Мобільність організованої злочинної організації забезпечувалась шляхом використання автомобілів, а саме: автомобіля марки «АUDI» моделі «Q7» чорного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_4 , який перебував у користуванні ОСОБА_14 , автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf» сірого кольору, реєстрацій знак НОМЕР_5 , який перебував у користуванні ОСОБА_15 , автомобіля марки «AUDI» моделі «A6» сірого кольору, реєстраційний знак НОМЕР_6 , автомобілю «Volkswagen» моделі «Т4» білого кольору.
Також, з метою застосування фізичного та психічного насильства відносно потерпілого ОСОБА_18 , подолання його можливого опору, а також для вчинення опору під час можливого затримання учасників злочинної організації працівниками правоохоронних органів, використовувалась невстановлена на даний час вогнепальна зброя, боєприпаси до неї та спецзасоби травматичної дії.
Так, 22.09.2020 о 19 год. 11 хв. ОСОБА_14 діючи у складі організованої ОСОБА_11 злочинної організації спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, до заздалегідь узгодженого злочинного плану, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення ОСОБА_18 , перебуваючи в автомобілі AUDI Q7, чорного кольору, номерні знаки НОМЕР_4 , знаходячись на площі Кирила і Мефодія біля буд. №18 в м. Мукачево Закарпатської області, здійснив активацію GPS-трекеру «Пілігрім» ІМЕІ № НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 , наданого ОСОБА_11 , з метою відслідковування руху автомобіля ОСОБА_18 .
В подальшому, діючи згідно заздалегідь розробленого плану відомого всім учасникам злочинної організації, 23.09.2020 року о 15 год. 03 хв. ОСОБА_14 пересуваючись на автомобілі AUDI Q7, чорного кольору, номерні знаки НОМЕР_4 , по вул. К. Карого в м. Мукачево, Закарпатської області зустрівся з ОСОБА_15 , який пересувався на автомобілі «Volkswagengolf» сірого кольору, номерні знаки НОМЕР_9 , та здійснив передачу GPS-трекеру «Пілігрім» ІМЕІ № НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 , для подальшого його встановлення на автомобіль ОСОБА_18 .
Продовжуючи злочинну діяльність, відповідно до заздалегідь розробленого плану, відомого всім учасникам злочинної організації, ОСОБА_15 , 23.09.2020 о 15 год. 10 хв. направився на своєму автомобілі «Volkswagengolf» сірого кольору, номерні знаки НОМЕР_9 на АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_18 , для здійснення розвідувальних заходів та спроби встановлення GPS-трекеру «Пілігрім» ІМЕІ № НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 на належний ОСОБА_18 автомобіль марки «Аudi» моделі «А6» реєстраційний знак НОМЕР_10 сірого кольору, однак останній за місцем проживання був відсутній, в результаті чого ОСОБА_15 направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
24.09.2020 року о 19 год. 56 хв. ОСОБА_15 з метою реалізації злочинного умислу та діючи згідно розробленого плану, прибув у двір на автостоянку біля буд. АДРЕСА_1 , з метою повторної спроби встановлення GPS-трекеру «Пілігрім» ІМЕІ № НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 на автомобіль належний ОСОБА_18 . Проте, в той же час ОСОБА_18 рухався на належному йому автомобілі марки «Аudi» моделі «А6» реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору, помітивши ОСОБА_15 привітався з останнім та продовжив рух у напрямку вул. Миру, м. Мукачево, Закарпатської області, у зв`язку з чим ОСОБА_15 сів до автомобілю «Volkswagengolf» сірого кольору, номерні знаки НОМЕР_9 , та почав слідкувати за ОСОБА_18 , здійснюючи рух за його маршрутом.
В подальшому, переслідуючи ОСОБА_18 та достовірно знаючи його місце перебування, 24.09.2020 о 20 год. 06 хв. ОСОБА_15 перебуваючи в с. Коноплівці, Мукачівського району, Закарпатської області, встановив GPS-трекер «Пілігрім» ІМЕІ № НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 на автомобіль марки «Аudi» моделі «А6» реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору, належний ОСОБА_18 , тим самим забезпечив подальше слідкування за автомобілем останнього.
Після встановлення вказаного GPS-трекеру учасники злочинної організації, діючи до заздалегідь розробленого плану, достовірно знаючи рух автомобіля ОСОБА_18 , переслідували останнього, використовуючи при цьому підготовлені автомобілі, а саме автомобіль марки «AUDI» моделі «A6» сірого кольору, реєстраційний знак НОМЕР_6 , на якому пересувався ОСОБА_12 та автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Т4» білого кольору на якому пересувались ОСОБА_13 , ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами.
25.09.2020, приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, достовірно знаючи про місце перебування ОСОБА_18 , рухаючись на вище вказаних автомобілях, діючи у складі організованої ОСОБА_11 злочинної організації з його відома, спільно та по взаємній згоді, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, перебуваючи на вул. Великогірна в с. В. Коропець, Мукачівського району Закарпатської області в напрямку м. Мукачево Закарпатської області, з метою викрадення ОСОБА_18 з корисливих мотивів, примусово зупинили автомобіль «Аudi» моделі «А6», реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору, під керуванням ОСОБА_18 , та під погрозою застосування насильства, примусово та проти волі ОСОБА_18 перемістили його до салону автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Т4» білого кольору, із невстановленим в ході досудового розслідування реєстраційним знаком, знерухомили останнього, що дезорієнтувало його в просторі, тим самим фактично обмежили у свободі пересування посягнувши на особисту волю, чим здійснили викрадення ОСОБА_18 .
У подальшому, згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, узгодженого всіма учасниками злочинної організації, ОСОБА_15 пересів за кермо автомобіля «Аudi» моделі «А6», реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору, належного ОСОБА_18 , ОСОБА_12 сів за кермо автомобіля марки «AUDI» моделі «A6» сірого кольору, реєстраційний знак НОМЕР_6 , а ОСОБА_13 , ОСОБА_14 разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, продовжуючи утримувати ОСОБА_18 проти його волі, у салоні автомобіля «Volkswagen» моделі «Т4» білого кольору, із невстановленим в ході досудового розслідування реєстраційним знаком, виїхали до м. Мукачева, Закарпатської області.
Починаючи з 25.09.2020 з 21 год. 45 хв. по теперішній час, місце перебування ОСОБА_18 не відомо.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.09.2020 приблизно о 21 год. 45 хв. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи у складі організованої ОСОБА_11 злочинної організації, з його відома, спільно та по взаємній згоді, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_18 поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, помістивши останнього в автомобіль «Volkswagen» моделі «Т4» білого кольору, перебуваючи на вул. Великогірна в с. В. Коропець, Мукачівського району Закарпатської області та рухаючись в напрямку м. Мукачево Закарпатської області, здійснили напад на ОСОБА_18 спрямований на заволодіння його майном.
Так, своїми злочинними діями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи у складі організованої ОСОБА_11 злочинної організації, з його відома, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, заволоділи майном ОСОБА_18 , а саме ключами від автомобіля «Аudi» моделі «А6», реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору, чоловічою сумкою чорного кольору, наручним годинником марки «PATEK PHILIPPE GENEVE», срібним ланцюжком з хрестиком 925 проби, золотою підвіскою 585 проби вагою 3 грама, перстнем зі срібла 925 проби з вставкою з жовтого металу у формі боксерської рукавиці по середині, перстнем із червоного золота 585 проби вагою 4.5 грама із одним цільним камнем із фіаніта, браслетом із червоного золота 585 проби, вагою 9 грам, мобільним телефоном марки «Kairos», сонцезахисними окулярами марки «RayBan», золотим ланцюжком 585 проби, мобільним телефоном «Iphone Х» рожевого кольору.
Отриманим в наслідок розбійного нападу майном учасники злочинної організації розпорядилися на власний розсуд.
Крім того, 25.09.2020 приблизно о 21 годині 45 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи у складі створеної ОСОБА_11 злочинної організації, відповідно до заздалегідь розробленого плану та виконуючи розподілені між собою ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «Аudi» моделі «А6», реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору, перебуваючи на вул. Великогірна в с. В. Коропець, Мукачівського району Закарпатської області, діючи з корисливих мотивів, примусово зупинили автомобіль «Аudi» моделі «А6», реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору, під керуванням ОСОБА_18 , примусово та проти волі останнього перемістили його до салону автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Т4» білого кольору, із невстановленим в ході досудового слідства реєстраційним знаком.
25.09.2020 приблизно о 21 годині 48 хвилин, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи у складі створеної ОСОБА_11 злочинної організації відповідно до заздалегідь розробленого плану та виконуючи розподілені між собою ролі реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, погрожуючи застосуванням та застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_18 , заволоділи ключами запалювання до автомобіля «Аudi» моделі «А6» реєстраційний знак НОМЕР_10 сірого кольору.
Після чого, 25.09.2020 приблизно о 21 годині 48 хвилин ОСОБА_15 діючи відповідно до відведеної йому ролі, згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_11 злочинного плану, доведеного до відома всіх учасників злочинної організації, з метою реалізації спільного злочинного умислу, сів за кермо автомобіля Аudi» моделі «А6», реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору за допомогою ключа запалення запустив двигун зазначеного автомобіля та направився до м. Мукачево, Закарпатської області, прибувши до якого змінив маршрут у бік м. Сваляви Закарпатської області.
Усвідомлюючи можливе переслідування працівниками правоохоронних органів, бажаючи уникнути кримінальної відповідальності та діючи до заздалегідь розробленого ОСОБА_11 плану, з відома всіх учасників злочинної організації, ОСОБА_15 залишив автомобіль «Аudi» моделі «А6», реєстраційний знак НОМЕР_10 , сірого кольору в лісосмузі біля траси Чоп-Київ, що неподалік с. Ганьковиця Свалявського району, Закарпатської області.
29.05.2021, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, а також з метою врятування майна, а саме речових доказів, у присутності двох понятих, на 631 кілометрі автодороги М06 Київ Чоп, проведено невідкладний обшук автомобіля VolkswagenMultivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 який на праві власності належить ОСОБА_6 , яка являється дружиною ОСОБА_11 , під час якого виявлено та вилучено майно, що вказано в протоколі обшуку.
Вилучене майно визнане речовим доказом та приєднане до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, на підставі ст.ст. 98, 100 КПК України.
Також ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку вказаного транспортного засобу, надано дозвіл на вилучення майна.
01.06.2021 начальник відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку автомобіля Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме на:
- радіостанцію «Hytera»; РД505 з антеною до неї та поміщено до спеціального поліетиленового пакету №7299774;
- свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 поміщено до паперового конверту;
- автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та ключ до нього, з метою збереження речових доказів.
02.06.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Оскільки дана ухвала оскаржена представником власника майна ОСОБА_6 , - адвокатом ОСОБА_7 , тільки в частині накладення арешту на автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 ,то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Проте, колегія суддів з таким висновком слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.
Частина 1 ст. 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 прокурор повинен був зазначити, яке відношення останні мають до вчинення кримінальних правопорушень, посилаючись при цьому на докази на підтвердження зазначеного.
Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 ,були знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.
Прокурором, який звернувся до суду з клопотанням не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання, у якості речового доказу, арештованого майна.
Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.
Постанова старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 від 30.05.2021 року про визнання вказаного майна речовими доказами ґрунтується фактично на тому, що зазначене майно має доказове значення у кримінальному. Проте, будь - яких підтверджень тому, що автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 відповідає вимогам ст. 98 КПК України постанова слідчого не містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, в порушення вказаних вимог, прокурором не було долучено до клопотання дані, які би давали достатньо підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним у вказаному кримінальному провадженні.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не було доведено необхідність накладення арешту на автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе його використання.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з доводами сторони захисту в частині того, що стороною обвинувачення не доведено, що вказане майно є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, а слідчим суддею не обґрунтовано, яке відношення має арештоване майно до предметів злочинних посягань або знарядь вчинення злочинів, які розслідуються в даному провадженні. Із змісту ухвали не зрозуміло, яким чином арештоване майно може містити сліди вчинення інкримінованих правопорушень, а якщо містить - то які.

Однак є безпідставними доводи апеляційної скарги в частині того, що з клопотанням з вернувся не прокурор а слідчий, оскільки суперечить дана обставина матеріалам справи. А те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив про те, що з клопотанням звернувся слідчий за погодженням із прокурором, колегія суддів вважає опискою.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга, з доповненнями представника власника майна ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали в цій частині про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 за недоведеності необхідності накладення арешту з підстав зазначених у клопотанні.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу, з доповненнями представника власника майна ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене з начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 27.09.2020 та накладено арешт на майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку автомобіля Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме на:

- радіостанцію «Hytera»; РД505 з антеною до неї та поміщено до спеціального поліетиленового пакету №7299774;
- свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 поміщено до паперового конверту;
- автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та ключ до нього, - скасувати в частині накладення арешту на автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 .
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001601 від 27.09.2020 виявленого та вилученого під час проведення обшуку автомобіля Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме на:
- свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 поміщено до паперового конверту;
- автомобіль Volkswagen Multivan, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та ключ до нього, - відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4