Справа № 308/5996/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0000018, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 113, ч. 2 ст. 239 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на підземні резервуари платформи 2/1 Росош у кількості 56 штук, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0006, що за адресою: Закарпатська область, село Росош, вулиця Зарічна, 1 - з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги клопотання мотивовані тим, що 06-07 вересня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2021 було проведено огляд земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0008 та :03:001:0006, на яких розміщується платформа 2/1 Росош ЛВДС «Дубриничі» ТОВ «Прикарпатзахідтранс» (Закарпатська область, село Росош, вулиця Зарічна, 1. У ході проведеного огляду встановлено, що платформа 2/1 Росош являє собою резервуарний парк, в якому були розміщені підземні резервуари, а також будівлі, призначені для забезпечення технологічного процесу транспортування нафтопродуктів. Досудовим розслідуванням встановлено, що платформа 2/1 Росош входить до складу нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок». У 1997 році платформа (резервуарний парк) була законсервована, після чого не використовувалась за призначенням. Згідно матеріалів кримінального провадження, у резервуарному парку платформи 2/1 Росош налічувалось 100 підземних резервуарів, призначених для тимчасового зберігання та транспортування нафтопродуктів. У ході проведеного огляду від 06-07 вересня 2021 року на території платформи 2/1 Росош встановлено, що на ній розташовано 56 підземних резервуарів. Два з п`яти каре платформи 2/1 повністю демонтовані (по 20 резервуарів у кожному каре), а також демонтовано 1 резервуар на каре №3 та 3 на каре №5. Поряд з цим у ході огляду встановлено, що в наявних підземних резервуарах платформи 2/1 Росош на самому дні міститься рідина із запахом нафтопродуктів. Згідно проведених спеціалістами Держекоінспекції в Закарпатській області досліджень, у ґрунтах платформи 2/1 Росош виявлено перевищення фонового вмісту нафтопродуктів. Постановою слідчого від 08.09.2021 підземні резервуари платформи 2/1 Росош у кількості 56 штук, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0006, що за адресою: Закарпатська область, село Росош, вулиця Зарічна, 1, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. У органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що всі вилучені предмети містять ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України, і будуть використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Підземні резервуари платформи 2/1 Росош зберегли на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема, наявність в них рідини з вмістом нафтопродуктів, перевищення фонового вмісту нафтопродуктів у ґрунтах, де було проведено демонтаж аналогічних резервуарів, може свідчити про те, що таке забруднення виникло внаслідок потрапляння в ґрунти рідини з таких самих резервуарів, що були демонтовані раніше.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Слідчий подав через канцелярію суду заяву, у якій просив розглянути клопотання без його участі, зазначив також, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання належним чином повідомлений.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею зі змісту доданого до клопотання витягу ЄРДР встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000018, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 113, ч. 2 ст. 239 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 слідує, що згідно отриманих даних, в 2018 році на території Закарпатської області невстановлені особи розпочали демонтаж продуктопроводу, який на вказаний період експлуатувався ТОВ «Прикарпатзахідтранс» (код 13990932, м. Рівне). Наслідком протиправної діяльності стало руйнування об`єкту, який має важливе народногосподарське значення, а саме: ділянки продуктопроводу «Самара - Західний напрямок», яка пролягає територією Закарпатської області, та технологічно інтегрована до системи транзитного переміщення дизельного пального з Білорусії та Російської Федерації до країн Західної Європи. Таким чином, у результаті вчинення невстановленими особами дій з демонтажу однієї з ділянок продуктопроводу «Самара - Західний напрямок» відбулося руйнування об`єкта трубопровідної системи України, який має важливе народногосподарське значення, у т.ч. для гарантування Україною стабільного транзитного переміщення дизельного пального до країн Європи. Тобто, у діях невстановлених осіб наявні ознаки вчинення злочину передбаченого ст. 113 КК України «Диверсія». Також вказано, що до Закарпатської обласної прокуратури 08.07.2021 надійшов рапорт ВКЗЕ УСБУ в Закарпатській області про те, що у 2018 році на території Закарпатської області виконано демонтажні роботи на площадці 2/1 нафтобази «Росош», яка є невід`ємною частиною нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок». В ході проведення зазначених демонтажних робіт з викопування та порізки резервуарів з-під нафтопродуктів було здійснено екологічне забруднення значної території.

Зі змісту доданого до матеріалів клопотання протоколу огляду вбачається, що 06-07 вересня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2021 було проведено огляд земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0008 та :03:001:0006, на яких розміщується платформа 2/1 Росош ЛВДС «Дубриничі» ТОВ «Прикарпатзахідтранс» (Закарпатська область, село Росош, вулиця Зарічна, 1. У ході проведеного огляду встановлено, що платформа 2/1 Росош являє собою резервуарний парк, в якому були розміщені підземні резервуари, а також будівлі, призначені для забезпечення технологічного процесу транспортування нафтопродуктів. У ході огляду встановлено, що в наявних підземних резервуарах платформи 2/1 Росош на самому дні міститься рідина із запахом нафтопродуктів. Згідно проведених спеціалістами Держекоінспекції в Закарпатській області досліджень, у ґрунтах платформи 2/1 Росош виявлено перевищення фонового вмісту нафтопродуктів.

Виходячи з аналізу положення ч. 1 ст. 98 КПК України слідує, що лише після того, як слідчий, прокурор встановить належність певних матеріальних об`єктів до кримінального провадження (вони були знаряддям вчинення злочину, зберегли або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій), він складає вмотивовану постанову про визнання їх та приєднання до кримінального провадження як речових доказів.

Постановою слідчого від 08.09.2021 підземні резервуари платформи 2/1 Росош у кількості 56 штук, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0006, що за адресою: Закарпатська область, село Росош, вулиця Зарічна, 1, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000018.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження №0000018 від 08.09.2021 клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим у поданому клопотанні доведено існування обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення у виді накладення арешту на вилучені під час проведення огляду місця події речі може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, що в свою чергу може зашкодити виконанню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників вилученого майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що даних про настання особливих негативних наслідків для осіб від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт під час судового розгляду не отримано.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховані правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, слідчим доведено підстави для застосування арешту майна з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на підземні резервуари платформи 2/1 Росош у кількості 56 штук, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0006, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1