Дата документу 09.02.2022 Справа № 333/5320/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5320/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/641/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2021 року, якою у відношенні,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 лютого 2022 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2021 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 лютого 2022 року, включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що за змістом обвинувального акту, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, тому є певні переконання, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності, при цьому врахував відомості щодо відсутності офіційного та постійного місця роботи обвинуваченого, та як наслідок відсутності законних джерел доходу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати інший запобіжний захід.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що обвинувачений раніше судимий і тому суд погодився з прокурором щодо наявності ризику продовження злочинної діяльності, тобто він ставиться до ОСОБА_7 як до винуватого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тоді як вина не доведена відповідно до закону.
Звертає увагу на те, що вищевказаний ризик не підтверджений достатніми доказами та необґрунтований судом, оскільки те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для продовження строку найсуворішого запобіжного заходу.
Крім того, зауважує, що попередній вирок від 5 квітня 2021 року, який слугував однією з підстав застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасований Запорізьким апеляційним судом.
Вказує, що обвинувачений має неповнолітню дитину, місце проживання в м. Запоріжжі, працює, хоча й не оформлений офіційно, тобто він має дохід для життєдіяльності, що дає підстави стверджувати, що ОСОБА_7 має міцні соціальні стосунки та у нього відсутні підстави переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про наміри ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу без доповнень.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану його захисником апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду просив залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.
Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певного ризику, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Так, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, раніше звільнявся від відбування покарання як умовно-достроково, так і із випробуванням, а маючи не зняті та не погашені судимості, обвинувачується у вчиненні нового умисного корисливого злочину через місяць після винесення відносно нього вироку, не працює, суспільно - корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Встановлений ризик є надзвичайно високим, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчить про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи вищевказане, доводи захисника з приводу необґрунтованості ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є невмотивованими.
Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційному суду не надано.
Посилання захисника на те, що обвинувачений має неповнолітню дитину, місце проживання в м. Запоріжжі, на даний час не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленому ризику без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 працює є не підтвердженими та спростовуються тим, що останній неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

Крім того, доводи з приводу ризику переховування від суду, колегією суддів не враховуються, оскільки такий ризик взагалі не був встановлений судом першої інстанції.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 206, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 лютого 2022 року, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4