У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2022 Справа №607/2640/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000056 від 24 листопада 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14 лютого 2022 року прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000056 від 24 листопада 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведеного 11 лютого 2022 року огляду автомобіля майно: грошові кошти, а саме 9 купюр номіналом 500 гривень кожна в загальній кількості 4500 гривень, з наступними серіями та номерами: ВИ0071819, ВЄ4028512, ЄВ0264260, СЖ3384740, ЦБ3078886, ФГ8358049, УЗ9767420, ВД4836848, ХД2194705; мобільний телефон «Redmi Xiomi Model M2004J19AG».

Подане клопотання мотивоване тим, що у провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000056 від 24 листопада 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2019 р. №261 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 98 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник речової служби бригади відповідає за забезпечення бригади речовим і санітарно-господарським майном за нормами постачання, за банно-пральне обслуговування бригади та індивідуальне припасування обмундирування, взуття особовому складові і зобов`язаний:

- своєчасно подавати заявки та організовувати одержання, зберігання та видачу підрозділам бригади речового та санітарно-господарського майна, а також зберігання і видачу табельних технічних засобів виховання;

- перевіряти не менше ніж один раз на два місяці, відповідно до облікових даних бригади, наявність, стан, категорію та комплектність речового та господарського майна в підрозділах і на складі бригади, а також умови зберігання та його схоронність;

- проводити із сержантами із матеріального забезпечення (старшинами) рот заняття щодо зберігання, ремонту речового майна та ведення його обліку;

- забезпечувати своєчасну видачу обмундирування військовослужбовцям, його пошиття військовослужбовцям офіцерського складу, а також контролювати якість такого пошиття;

- забезпечувати підрозділи необхідним інвентарем та інструментом для стрижки волосся, проведення поточного ремонту обмундирування і взуття;

- організовувати щотижня миття в лазні особового складу підрозділів бригади, який розміщується в казармах, та всього особового складу підрозділів бригади, залученого до навчань та занять у полі, забезпечувати його миючими засобами, проводити заміну натільної та постільної білизни і рушників, інструктувати чергового лазні;

- організовувати через сержантів із матеріального забезпечення (старшин) рот індивідуальне припасування обмундирування та взуття, таврування майна перед видачею його в підрозділи, правильну експлуатацію та ремонт техніки, речового та іншого майна служби;

- керувати роботою майстерні та складу речової служби, організовувати поточний ремонт майна та контролювати якість і своєчасність його виконання.

Згідно з п. 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Норми забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період визначено наказом Міністерства оборони України «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» від 29.04.2016 №232.

Відповідно до порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 р. № 178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року.

Відповідно до ст. ст. 2, 9, 11, 16, 58, 59, 130, 111-112, 395 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Таким чином, проходячи військову службу на посаді начальника речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 є особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та згідно Примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Разом з цим, відповідно до підпункту «г», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_4 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення. Згідно з ст. 22 вказаного Закону, особам, зазначеним ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Відповідно до ст. ст. 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої ст. 3 вказаного Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ОСОБА_4 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, будучи попередженим про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», які спрямовані на запобігання корупційним правопорушенням, ОСОБА_4 використав свої службові повноваження у злочинних цілях за наступних обставин.

Досудовим розслідування встановлено, що у вересні 2021 року ОСОБА_6 , котрий на той час займав посаду офіцера відділення з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та очікував на звільнення із військової служби, звернувся до начальника речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 з метою отримання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_6 .

В ході розмови із ОСОБА_4 . ОСОБА_6 повідомив, що також потрібно видати аналогічну довідку його дружині ОСОБА_7 , так як остання також звільняється із військової служби.

Тоді ж у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди для себе за видачу довідок про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У зв`язку з цим, ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте збагачення, переслідуючи корисливий мотив, у вересні 2021 року, перебуваючи у службовому кабінеті речової служби військової частини НОМЕР_1 , поставив вимогу ОСОБА_6 про те, що за видачу довідок про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , необхідно надати 6000 гривень. Окрім цього, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про те, що грошові кошти останній зможе віддати після зарахування грошових коштів йому на рахунок.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що у разі невиконання протиправних вимог ОСОБА_4 , для нього настануть негативні наслідки у вигляді відмови від видачі відповідних довідок, будучи поставленим у безвихідь, змушений був погодитися на протиправні вимоги ОСОБА_4 .

Однак, розуміючи незаконність зазначених вимог та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності та бажаючи викрити незаконні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

У подальшому, 16.09.2021 р. ОСОБА_4 видав довідки про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_6 на суму 39320,71 гривень та ОСОБА_7 на суму 27062,87 гривень.

На підставі вказаних довідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наприкінці 2021 року виплачено відповідні суми.

У подальшому, близько 13 год. 11.02.2022 р., ОСОБА_6 згідно попередньої домовленості з ОСОБА_4 , зустрівся з останнім поблизу Магазину №6 по вулиці Бродівська, 6 у м. Тернопіль.

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про те, що він не зміг значно збільшити суми компенсації за начебто неотримане речове майно останнього та його дружини, а тому за видачу довідок про вартість речового майна, що належить до видачі, ОСОБА_6 повинен надати йому ( ОСОБА_4 ) 5000 гривень, а не 6000 гривень, як було обумовлено раніше.

В подальшому, ОСОБА_4 близько 16 год. 11.02.2022 р., перебуваючи поблизу Магазину №6 по вулиці Бродівська, 6 у м. Тернопіль, переслідуючи злочинний умисел спрямований на особисте збагачення, всупереч інтересам служби, переслідуючи корисливий мотив, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 5000 гривень за видачу довідок про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Разом з тим, ОСОБА_4 одразу повернув ОСОБА_6 500 гривень та пояснив, що цю суму він був винен матері останнього.

Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 одразу сів у таксі, а саме автомобіль Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_2 , де в порядку ст. 208 КПК України його затримали працівники правоохоронних органів та вилучили вищевказану неправомірну вигоду у розмірі 4500 гривень.

Старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 11.02.2022 року проведено огляд в автомобілі марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та розташований на узбіччі проїжджої частини дороги по вулиці Бродівська, навпроти «Магазин №6», що за адресою: м. Тернопіль вул. Бродівська, 6, за участі власника та підозрюваного ОСОБА_4 , з метою виявлення грошових коштів та предметів, які матимуть значення для підтвердження факту вимагання та отримання неправомірної вигоди у ОСОБА_6 .

Під час проведення огляду в автомобілі марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , з правої сторони біля переднього пасажирського сидіння виявлено грошові кошти, а саме 9 купюр номіналом 500 гривень кожна в загальній кількості 4500 гривень, з наступними серіями та номерами: ВИ0071819, ВЄ4028512, ЄВ0264260, СЖ3384740, ЦБ3078886, ФГ8358049, УЗ9767420, ВД4836848, ХД2194705, а також мобільний телефон «Redmi Xiomi Model M2004J19AG», які під час проведення огляду було вилучено.

Посилаючись на те, що вилучені під час проведення 11 лютого 2022 року огляду автомобіля марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 речі, а саме грошові кошти та мобільний телефон, мають значення під час розслідування даного кримінального провадження, самостійно або в сукупності із іншими доказами мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини, оскільки зазначені речі мають значення речових доказів та в подальшому будуть піддані експертному дослідженню, прокурор у клопотанні, з посиланням на положення п.1 ч.2 ст.170 КПК України, ставить питання про накладення арешту на вищевказане майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечили щодо накладення арешту на зазначені грошові кошти, при цьому захисник зазначив, що матеріалами клопотання не доведено необхідність в накладенні арешту на вказаний у клопотанні мобільний телефон, який є одним із засобів спілкування підозрюваного, а тому в цій частині клопотання просить відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора на підтримання поданого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 24 листопада 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0000056 від 24 листопада 2021 року, заявою ОСОБА_6 від 23.11.2021 р., протоколами допиту свідка ОСОБА_6 від 07.12.2021 р., 12.02.2022 р., протоколом огляду місця події від 11 лютого 2022 року, іншими долученими до клопотання матеріалами.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на вилучене в ході проведеного 11 лютого 2022 року огляду автомобіля марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 майно: грошові кошти, а саме 9 купюр номіналом 500 гривень кожна в загальній кількості 4500 гривень, з наступними серіями та номерами: ВИ0071819, ВЄ4028512, ЄВ0264260, СЖ3384740, ЦБ3078886, ФГ8358049, УЗ9767420, ВД4836848, ХД2194705; мобільний телефон «Redmi Xiomi Model M2004J19AG», які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягають експертному дослідженню.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором (ч.1 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України. Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що вилучені 11 лютого 2022 року під час огляду автомобіля марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 грошові кошти та мобільний телефон належать до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даних речей, на такі слід накласти арешт.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені арешту на такі з метою їх збереження до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

При цьому при прийнятті рішення слідчим суддею враховано заперечення захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 щодо недоведеності необхідності накладення арешту на мобільний телефон, проте на переконання слідчого судді незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказане майно може призвести до неможливості його дослідження під час проведення відповідної експертизи, про необхідність проведення якої зазначено у клопотанні, що свідчить про необхідність накладення на нього арешту.

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучені 11 лютого 2022 року під час огляду автомобіля марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 грошові кошти та мобільний телефон відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказані речі можуть бути використані як докази для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучені 11 лютого 2022 року під час огляду автомобіля марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 грошові кошти та мобільний телефон.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000056 від 24 листопада 2021 року - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене в ході проведеного 11 лютого 2022 року огляду автомобіля майно:

- грошові кошти, а саме 9 купюр номіналом 500 гривень кожна в загальній кількості 4500 гривень, з наступними серіями та номерами: ВИ0071819, ВЄ4028512, ЄВ0264260, СЖ3384740, ЦБ3078886, ФГ8358049, УЗ9767420, ВД4836848, ХД2194705;

- мобільний телефон «Redmi Xiomi Model M2004J19AG».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1