Провадження № 1-кс/643/5475/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2021 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

З наданих матеріалів вбачається, що у провадженні дізнавача СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , знаходиться кримінальне провадження №0002331 від 03.12.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Так, 02.12.2021 до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області зі служби «102» надійшло повідомлення екіпажу патрульної поліції №0072 про те, що 02.12.2021 приблизно о 20:41 за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 148, зупинений транспортний засіб «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки водійського посвідчення якого виявлено, не співпадіння з даними інформаційної бази «НАІС» та має ознаки підробки.

02.12.2021 в період часу з 21 год. 56 хв. до 22 год. 20 хв. дізнавачем СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 148, було вилучено: водійське посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 .

На місці пригоди було відібрано пояснення у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який пояснив, що був зупинений працівниками поліції 02.12.2021 приблизно о 20 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 148 на транспортному засобі «Мерседес» після чого показав своє водійське посвідчення. Під час перевірки водійського посвідчення працівники поліції повідомили, що воно має ознаки підробки а саме в посвідченні не вказаний орган який видав його та при перевірці в базі «НАІС» встановлено, що дане посвідчення має категорію «С» в той час як в посвідченні ОСОБА_5 зазначено дві категорії «С» та «В». ОСОБА_5 пояснив що категорію «С» отримав у 1995 році та не знає причини не зазначення її в інформаційній базі.

З рапорту працівника патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 вбачається, що 02.12.2021 під час патрулювання Московського району екіпажом, був зупинений транспортний засіб «Мерседес-Бенз», д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення правил ПДР України. Водій надав водійське посвідчення серії НОМЕР_2 МРЕВ м. Ірпінь від 30.03.1995 р. на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки водійського посвідчення за базами «НАІС» було виявлено невідповідність базам даних, а саме: у графі «видано» вказано МРЕВ м. Ірпінь в той час як за базами ВРЕР ДАІ МВС УВС Вишгородського р-н, Київської області, в графі «категорія» в казано категорію «Б» та «С» в той час як за базами дане водійське посвідчення має лише категорію «Б». На місце було викликано СОГ ХРУП № 2.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події водійське посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 є предметами вчинення кримінального проступку та може бути доказами факту та обставин, що встановлюються. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплекс слідчих та процесуальних дій, відповідні експертизи серед яких криміналістичне дослідження документу, що потребує певного часу, тому повернення зазначених речей може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню, призвести до їх приховування або знищення.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву у якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.

Про час та дату розгляду клопотання належним чином повідомлявся власник тимчасово вилученого майна - ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, будь - яких заяв з приводу поданого клопотання від нього не надходило.

Дослідивши клопотання й додані матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.5 ст.171 КК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Ухвалою слідчого судді від 07.12.2021 дане клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків.

Після доопрацювання клопотання повторно направлено до суду поштою 10.12.2021, тобто в межах 72 х годинного строку, тому строк для подачі клопотання дотримано.

Відповідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що в даному випадку стороною обвинувачення наведено достатнє обґрунтування на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження. Майно, яке є предметом даного клопотання має статус тимчасово вилученого, а обставин, які б вказували на безпідставність його вилучення не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України, дане клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третьою особою майном, яке є предметом даного клопотання, а вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо необхідності накладення арешту, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, на теперішній час здійснюється досудове розслідування, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема проведення відповідних судових експертиз, тому, на переконання суду, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому зашкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 107, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів, накласти арешт на майно, яке було вилучено 02.12.2021 в період часу з 21 год. 56 хв. до 22 год. 20 хв. дізнавачем СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 148, а саме на водійське посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1