Справа № 485/697/21
Провадження №1-кп/485/67/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000114 від 21 квітня 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, військовозобов"язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст. 126-1 КК України,
встановив:
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" з 14.12.2020 по 20.04.2021, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв дії психологічного насильства по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 .
Так, 14.12.2020 близько 16:00 ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 , за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом висловлення образ грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода психологічному здоров"ю потерпілої.
За вказані дії 28.01.2021 постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді накладення адміністративного стягнення - 40 годин громадських робіт, які останній відпрацював на території Тамаринського старостинського округу у період з 18.02.2021 по 26.02.2021.
Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 23.01.2021 о 19:00 ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 , за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом висловлення образ грубою нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода психологічному здоров"ю потерпілої.
За вказані дії 28.01.2021 постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді накладення адміністративного стягнення - громадських робіт строком 40 годин, які останній відпрацював на території Тамаринського старостинського округу у період з 15.03.2021 по 26.03.2021.
Крім того, 20.04.2021 о 13:00 ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 за місцем її роботи у Тамаринському старостинському окрузі, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, перебуваючи у приміщенні службового кабінету, на відмову потерпілої ОСОБА_7 надати йому грошові кошти, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, у грубій формі словесно ображав потерпілу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, тим самим викликав у потерпілої побоювання за свою безпеку.
20.04.2021 ОСОБА_5 виписано терміновий заборонний припис поліцейським СРПП ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, згідно з яким йому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_7 терміном на 5 діб з 20.04.2021 по 25.04.2021 включно.
Вказаними діями ОСОБА_5 викликав у своєї дружини ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, почуття тривоги, приниження, спричинив їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психологічному здоров"ю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину фактично визнав. Суду пояснив, що потерпіла ОСОБА_7 його дружина, постійно проживали разом з 1996 року у будинку, який розташований у АДРЕСА_1 , який залишився йому у спадок від батьків. Із потерпілою мають трьох доньок, двоє вже повнолітні, менша донька ОСОБА_8 інвалід з дитинства, є малолітньою. За час подружнього життя з дружиною часто сварилися, в основному на побутовому грунті, після чого примирялися та продовжували подружні стосунки. Повнолітні діти проживали окремо. Однак з часу, коли всі діти переїхали проживати до них, відносини у сім`ї погіршилися. Зять пиячить та ображає його. Доньки також висловлюють на його адресу нецензурні слова. Дружина не залишається осторонь, почала зловживати спиртними напоями, постійно його провокує, кидається битися, одноособово розпоряджається їх спільними коштами, які є його єдиним доходом від ведення домашнього господарства. У відповідь на такі дії рідних він у свою чергу допускав висловлення образ нецензурної лайки на їх адресу та говорив, щоб вони йшли з належного йому будинку. 20.04.2021 року зранку пішов до дружини на роботу у сільську раду, щоб попросити у дружини кошти на цигарки, або піти взяти їх для нього у борг, а коли остання йому відмовила образив її нецензурними словами у присутності сторонніх осіб. На даний час з дружиною припинили спільне проживання, вона з дітьми переїхала до іншого будинку, він до них іноді приходить.
Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину об"єктивно підтверджується належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме:
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що обвинувачений її чоловік, перебувають у зареєстрованому шлюбі, до 03 травня 2021 року проживали разом та вели спільне господарство. Чоловік тривалий час зловживає спиртними напоями, на які постійно витрачає їх спільні кошти, через це у них постійно виникали сварки, під час яких чоловік ображав її та дітей, бив її, говорив, що у цьому домі вона не господарка та постійно нагадував, що цей будинок належить йому особисто. Іноді вона захищалася та у відповідь на образи наносила чоловіку фізичні ушкодження. Та відносини між ними остаточно погіршилися з вересня 2020, коли до них переїхали жити їх повнолітні доньки із своїми сім`ями. Чоловік постійно чіпляється до неї, ображає, вимагає гроші на горілку та цигарки. 20.04.2021 року, коли вона знаходилася на робочому місці у Тамаринському старостинському окрузі, чоловік прийшов у нетверезому стані та знову почав вимагати кошти та ображав її нецензурною лайкою у присутності колег, чим принизив її. Після цього, вона звернулася із заявою до поліції про притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насилля. Після її звернення до поліції з вказаною заявою, 25.04.2021 року до них додому приїхали працівники служби у справах дітей та повідомили, що так, як у будинку неналежні умови для проживання дитини та є скарги з приводу домашнього насилля, їм треба вирішити питання із житлом, інакше дитина буде вилучена із сім`ї. Так, як проживання із чоловіком стало нестерпним через втрату почуттів та постійних сварок, та щоб уникнути можливих негативних наслідків у вигляді вилучення дитини, 3 травня 2021 року вона з дітьми переїхала проживати у інший будинок, який з дітьми вони взяли під виплату. На даний час чоловіка пробачила, вважає, що у тому, що сталося є і її вина, оскільки вона чоловіка іноді провокувала на сварки. Просила для обвинуваченого реальну міру покарання на мінімальний термін;
Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що працює старостою Тамаринського старостинського округу, де також працює і потерпіла. Навесні 2021 року вони з ОСОБА_7 перебували у службовому кабінеті, коли прийшов обвинувачений, вигукав потерпілу з кабінету у коридор та вони розмовляли на підвищених тонах, чула звуки штовханини. ОСОБА_7 жалілася, що чоловік постійно її ображає, зловживає алкогольними напоями. Обвинувачений часто приходив до потерпілої на роботу у стані алкогольного сп`яніння та просив гроші, у зв`язку з чим останній було не зручно перед колегами. У сім`ї ОСОБА_10 є малолітня дитина, тому потерпілій службою у справах дітей було рекомендовано спробувати пожити окремо від чоловіка;
показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що є рідною сестрою потерпілої, протягом останнього року сестра їй постійно жалілася та вона неодноразово була свідком того, як ОСОБА_5 ображав потерпілу словами нецензурної лайки. Наприкінці квітня 2021 року, після відвідування сім"ї службою у справах дітей, потерпіла з дітьми почали підшукувати інше житло;
показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що є донькою обвинуваченого, потерпіла її мати. З серпня 2020 року із сім"єю переїхала проживати до батьків, батьку це не сподобалося, у зв"язку з чим у родині виникали постійні сварки та бійки, з даного приводу вона зверталася до поліції. Батько з осені 2020 року зловживає алкогольними напоями, постійно ображає матір, чіпляється безпричинно, б"є, вимагає придбати для нього алкогольні напої. З 03 травня 2021 року мати покинула будинок батька та проживає у іншому будинку, кошти за який ще не внесла;
показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений його тесть. З серпня 2020 року до травня 2021 року проживав у будинку тестя. Неодноразово був свідком того, як тесть безпричинно ображав тещу словами нецензурної лексики, бив;
показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що обвинувачений її батько. З листопада 2020 року батько постійно зловживає алкогольними напоями, ображає їх та матір, б"є, штовхає, хватав за волосся. Життя з батьком стало нестерпним, а тому вони із матір"ю 03 травня 2021 року переїхали проживати у інше житло. Тоді як батько, навіть після цього, продовжує приходити до них та вчиняти сварки;
Інформативним рапортом помічника чергового ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 від 20.04.2021 про надходження повідомлення на службу «102» об 13:28 год. від ОСОБА_7 про те, що її чоловік у стані алкогольного сп`яніння прийшов до неї на роботу та вимагає гроші на спиртне, вдома неадекватно себе поводить (а.п.62);
Заявою потерпілої ОСОБА_7 від 20.04.2021 року на ім`я начальника ВП №2 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області про притягнення до кримінальної відповідальності її чоловіка ОСОБА_5 , який систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно неї (а.п.61), за якою 21.04.2021 ВП №2 Баштанським РВП ГУНП у Миколаївській області до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення № 0000114 та розпочато досудове розслідування за ст.126-1 КК України (а.п.60 );
Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Тамаринською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 01.06.1996 року, згідно з яким ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1996 року (а.п.65);
Протоколом огляду місця події від 23.04.2021 року, з фототаблицею, згідно якого оглянуто територію домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яке на момент огляду є постійним місцем проживання подружжя ОСОБА_10 та їх спільних дітей. З фототаблиці до протоколу слідує, що ОСОБА_7 була присутня у будинку на час його огляду (а.п.67-75);
Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28.01.2021 року, згідно якої ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 14 грудня 2020 року з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин (а.п.77);
Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28.01.2021 року, згідно якої ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 23 січня 2021 року з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин (а.п.78);
Копією термінового заборонного припису серії АА № 063367 від 20.04.2021 відносно кривдника ОСОБА_5 із забороною в будь-який спосіб контактувати з потерпілою ОСОБА_7 строком на 5 діб (а.п.80);
Довідкою старости Тамаринського старостинського округу ОСОБА_9 №150 від 21.04.2021 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований в селі Тамарине Снігурівського району Миколаївської області та має склад сім`ї: дружина ОСОБА_7 , доньки ОСОБА_13 , 1998 року народження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.п.90).
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_7 знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних доказів, які узгоджуються між собою.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, оскільки потерпіла ОСОБА_7 є дружиною обвинуваченого, з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі, тобто у сімейних відносинах.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він систематично вчиняв психологічне та економічне насильство щодо свого зятя ОСОБА_17 та доньки ОСОБА_7 .
Так, згідно обвинувального акту, 04.11.2020 близько 20:30 ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, за місцем спільного проживання зі своїм зятем ОСОБА_17 та донькою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, у грубій формі словесно ображав ОСОБА_17 та ОСОБА_7 словами нецензурної лайки, внаслідок чого була спричинена шкода їх психологічному здоров"ю.
За вказані протиправні дії 17.11.2020 постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 грн.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 14.12.2020 року близько 16:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, знаходячись в приміщенні будинку за місцем проживання із своєю дружиною ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки, виганяв останню з дому, за що постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28.01.2021 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на вчинення відносно потерпілої ОСОБА_7 (доньки) домашнього насильства 23.01.2021 року об 19 год. за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у ході сварки словесно ображав останню нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була спричинена шкода її психологічному здоров"ю, за що постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28.01.2021 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, згідно обвинувального акту дії ОСОБА_5 кваліфіковані за кваліфікуючою ознакою умисного систематичного вчинення економічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до погіршення якості життя потерпілої особи, вчиненому ним за наступних обставин.
Так, внаслідок умисних, систематичних та протиправних дій ОСОБА_5 , направлених на вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_7 , що викликало у неї емоційну невпевненість через нездатність захистити себе та своїх дітей, потерпіла ОСОБА_7 разом з трьома своїми дітьми, одна з яких є малолітньою, була змушена покинути домоволодіння за місцем своєї та дітей реєстрації, яке фактично є її єдиним місцем проживання та придбати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за грошові кошти, які вона отримує від виконання роботи в Тамаринському старостинському окрузі. Натомість, ОСОБА_5 залишився проживати у будинку за місцем реєстрації потерпілої, який йому належить, та у якому він зареєстрований, чим погіршив потерпілій та їх спільним дітям, одна з яких є дитиною з особливими потребами, якість життя, тобто своїми умисними, систематичними та протиправними діями позбавив їх житла та можливості користуватися ним, вчинивши тим самим відносно неї економічну форму насильства.
Разом з тим, вказане обвинувачення ОСОБА_5 не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно із ч.1 ст.86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом.
Так, відповідно до ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, у тому числі й щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (домашнє насильство).
ОСОБА_17 (зять) та ОСОБА_7 (донька) із заявами про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не зверталися, потерпілими по справі не визнавалися, що є обов"язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.3 ст.214 КПК України, здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Всупереч встановленому порядку здійснення кримінального провадження органом досудового розглядування відомості про вчинення епізоду економічного насилля щодо потерпілої ОСОБА_7 внесені не були, тоді як з пояснень потерпілої та свідків судом було встановлено, що з домоволодіння обвинуваченого вона виїхала вже 03 травня 2021 року, тобто після внесення даних до ЄРДР за ст.126-1 КК України. Інших даних обвинувальний акт не містить.
Таким чином, всі докази, які надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_5 за вказаними епізодами недопустимі, а тому судом не приймаються.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суду не надано беззаперечних доказів, що потерпіла ОСОБА_7 покинула домоволодіння за місцем своєї реєстрації виключно через дії обвинуваченого, які містять ознаки домашнього насильства, а не бажання припинити подальші подружні стосунки з чоловіком. Як пояснила суду потерпіла, вирішальним у прийнятті нею рішення щодо зміни місця проживання став приїзд служби у справах дітей та надані рекомендації.
Крім того, жодним доказом не підтверджено обвинувачення ОСОБА_5 у тому, що він 14.12.2020 року виганяв потерпілу з дому й у такий спосіб вчинив домашнє насильство. До адміністративної відповідальності за такі дії обвинувачений ОСОБА_5 також не притягувався.
Таким чином, вказане обвинувачення ОСОБА_5 підлягає виключенню з загального обсягу його обвинувачення, а також кваліфікуючі ознаки, як умисне систематичне вчинення економічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до погіршення якості життя потерпілої особи.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що на час вчинення злочину мав вік 53 роки, за місцем проживання характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, здійснює догляд за дитиною з особливими потребами - ОСОБА_18 , 2012 року народження, схильний до вживання спиртних напоїв, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, що пом"якшує покарання щодо обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння та щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.
При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинено умисний нетяжкий злочин, обставини та мотиви його вчинення, тривале та систематичне продовження вчинення обвинуваченим злочину, незважаючи на застосування заходів адміністративного стягнення, наслідки його вчинення для потерпілої особи, наявність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, вказані дані про особу обвинуваченого, враховуючи висновок Снігурівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про середній рівень ймовірності вчинення обвинуваченим повторного правопорушення та думку потерпілої, й приходить висновку, що необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у вигляді арешту у мінімальних межах санкції інкримінованої статті.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді двох місяців арешту.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання засудженого на виконання даного вироку.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1