Справа№ 610/1609/21
Провадження № 1-кп/610/249/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Залиман Балаклійського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимості не маючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2020 року близько 01.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним мотоциклом з коляскою «ІЖ Планета», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1 а) та п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

П.2.1 а): водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

П.2.9.а) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин,

та рухаючись із пасажиром у мотоциклі ОСОБА_7 по автодорозі, сполученням село Залиман село Норцівка, в напрямку до села Норцівка Ізюмського (колишнього Балаклійського) району Харківської області, проявив злочинну недбалість, тобто не врахував дорожню обстановку, не обрав таку швидкість руху та такі прийоми керування транспортним засобом, в результаті яких водій не впорався з керуванням транспортним засобом, а також негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив з`їзд за межі автомобільної дороги та зіткнувся із нерухомим предметом деревом.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 12.1, п.12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

П.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.2. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоциклу ОСОБА_7 отримала наступні тілесні ушкодження: поєднану черепно-мозкову, щелепно-лицьову травму і хребтову травму, струс головного мозку, забійну рану м`яких тканин голови, гіперстезійну травму шийного відділу хребта на фоні стенозу хребетного каналу з корінцевою симптоматикою, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, та перелом суставного відростку нижньої щелепи без зміщення, який відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, і пояснив, що права керувати транспортними засобами, в тому числі мотоциклом, у нього немає. Однак 29 листопада 2020 року вночі приблизно біля першої години його знайома ОСОБА_8 попросила довезти її додому в с.Норцівка із села Залиман. Він перед поїздкою випив літр пива, однак сів за кермо мотоцикла, пасажир сіла позаду нього і вони поїхали в напрямку до села Норцівка. Під час руху він не впорався із керуванням, так як коляску мотоцикла підняло, і він з`їхав з дороги та зіткнувся із деревом, внаслідок чого пасажир отримала тілесні ушкодження.

Дослідження інших доказів визнано судом недоцільним, оскільки обставини справи ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками розгляду змісту цих обставин, впевнився в добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він судимості не має, вину свою визнав повністю, має постійне місце проживання в с. Залиман Ізюмського району Харківської області, проживає з батьками, характеризується позитивно за місцем проживання, на засіданні адміністративної комісії Савинської селищної ради не розглядався, громадський порядок не порушує, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на обліку в лікаря психіатра, на обліку в Балаклійському районному відділі пробації не перебуває.

За висновком судово-психіатричного експерта №219 від 30.04.2021 ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 виявляв ознаки зазначеного вище хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено результатом токсилогічного дослідження №2928 від.30.11.2020.

Щире каяття у вчиненому, наявність психічного захворювання, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, наявність обтяжуючої обставини, враховуючи особу винного, думку потерпілої, викладену в заяві від 20.07.2021, про відсутність у неї претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді обмеження волі.

Крім того, суд приймає до уваги визнання обвинуваченим своєї провини, позитивну характеристику з місця проживання, наявність по справі обставин, які пом`якшують покарання, а також ту обставину, що потерпіла не наполягала на суворому покаранні, відсутність у неї претензій морального та матеріального характеру, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, так як дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

За змістом ч.1 ст. 75 КК України (в редакції закону від 16.02.2021, який набрав законної сили від 17.03.2021) суд, при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання крім випадків засудження за корупційне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, вчинене ОСОБА_4 29.11.2020.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбували покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини визначив, що стаття 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997) забороняє у абсолютний спосіб ретроактивне застосування кримінального закону на шкоду зацікавленій особі. Принцип заборони ретроактивності кримінального закону застосовується як до положень, що визначають правопорушення, так і до тих, що встановлюють покарання (Jamil проти Франції, §§ 34-36, набуття чинності 25.05.1995; M. проти Німеччини, §§ 123 і 135-137; Gurguchiani проти Іспанії, §§ 32-44, рішення від 15.12.2009, набуття чинності 15.03.2010).

Таким чином, за вчинене 29.11.2020 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у стані алкольного сп`яніння може застосовуватися ст. 75 КК України- звільнення від відбування покарання.

Крім того, санкція ч.1 ст. 286 КК України передбачає обов`язкове застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Судом встановлено відсутність такого права в обвинуваченого ОСОБА_4 , в зв`язку з чим суд вважає недоцільним застосовувати позбавлення права, якого особа не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта для проведення авто-технічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в силу ст. 124 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України суд скасовує арешт, накладений слідчим суддею Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2020 на мотоцикл із колискою «ІЖ Планета» д.н.з. НОМЕР_2 .

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальногго правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 1307,60 грн.

Речовий доказ мотоцикл із колискою «ІЖ Планета» д.н.з. НОМЕР_2 , який передавно на зберігання обвинуваченому, вважати повернутим за належністю ОСОБА_4 , знявши з нього арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2020.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -