Справа № 182/1856/21
Провадження № 1-кп/0182/489/2021
У Х В А Л А
Іменем України
11.11.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі об`єднані кримінальні провадження за №0002193 від 15.10.2020 року, за №0001164 від 25.04.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за №0002193 від 15.10.2020 року та за №0001164 від 25.04.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України. Стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 листопада 2021 року. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, будучи неодноразово повідомленими належним чином про час та місце проведення судового засідання. Прокурор повідомив, що потерпілі не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність, про що ним особисто будуть надані відповідні заяви. Цивільні позови потерпілими не заявлені

В судовому засіданні прокурор просив призначити об`єднане кримінальне провадження до відкритого судового розгляду одноособово головуючим суддею, під час якого вважав за необхідне викликати сторони кримінального провадження, свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування. При цьому прокурор заперечував проти клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він має право уточнити обвинувачення в ході судового розгляду і визначитися з кваліфікацією дій обвинуваченого. Крім того, обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні відповідають вимогам ст.291 КПК України.
Прокурором заявлено клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 ще на строк не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, впливу на потерпілих, продовження злочинної діяльності. Прокурор просив врахувати відомості про репутацію обвинуваченого, який є раніше судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів. До того ж, в провадженні Нікопольського суду перебувають декілька кримінальних проваджень стосовно обвинуваченого, що свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення та продовжує вчиняти корисливі умисні злочини. В оточенні ОСОБА_3 , на думку прокурора, немає осіб, які б заслуговували на довіру і могли поручитися за його процесуальну поведінку. Він офіційно не працевлаштований і немає законних джерел доходу, що свідчить про існування такого ризику як можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення. До того ж, з урахуванням відомих обставин, ОСОБА_3 може переховуватися від суду та впливати на потерпілих у кримінальному провадженні. За таких обставин прокурор категорично заперечував проти клопотання обвинуваченого та захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що, на думку захисника, обвинувальний акт в частині звинувачення ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Т.я. стосовно особи, з якою ОСОБА_9 спільно вчинив інкримінований злочин - ОСОБА_10 , матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження і при цьому аналогічні дії останнього, мають іншу правову кваліфікацію. Тобто, на його думку обвинувальний акт не містить правильної та чіткої кваліфікації кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_3 . Крім того, захисник і обвинувачений ОСОБА_3 просили вирішити питання про зміну запобіжний захід, а саме на домашній арешт за місцем реєстрації і постійного проживання обвинуваченого, запевнивши, що він не буде переховуватися від суду оскільки має міцні соціальні зв`язки, має малолітню дитину, батьків, які готові поручитися за нього і надали суду письмову заяву з цього приводу.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам Кодексу, викладеним у ст.291 КПК України.

Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, зібрано достатньо даних для розгляду кримінального провадження у судовому засіданні. Обвинувальний акт відповідає матеріалам слідства та вимогам ст. 291 КПК України. В ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, визначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну від повільність, а також формулювання обвинувачення, з якими сторони провадження в судовому засіданні погодилися. Жодна сторона провадження не надала суду нових доказів та не заявила клопотання щодо визнання будь-яких доказів, зібраних під час досудового розслідування незаконними чи недопустимими. Тому, питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого може бути визначено лише після безпосереднього дослідження судом у сукупності усіх доказів, зібраних у кримінальному провадженні. До того ж, у разі необхідності прокурору надано право зміни обвинувачення в суді. З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду, підстав дял його закриття немає. Його слід призначити до судового розгляду і відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_3 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, виходячи з наступного.

Хоча і встановлено судом наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість продовження злочинної діяльності і переховування від суду, прокурором не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі. В рішенні Європейського суду від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, зазначено, що для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
Слід звернути увагу на позицію Європейського Суду з прав людини, оскільки згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України зазначені рішення є частиною національного законодавства, щодо підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, яка ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа Руденко проти України).
Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою і не завжди його можливо вчасно доставити в судове засідання, а участь його в режимі відео конференції не завжди можливо забезпечити технічно. Потерпілі в судове засідання жодного разу не з`явилися та не надали суду або прокурору заяв про будь-який вплив з боку обвинуваченого на них.
Обвинувачений має постійне місце проживання за яким зареєстрований, де мешкає разом з батьками. Батько обвинуваченого надав письмову заяву у якій надав згоду поручитися за поведінку свого сина і гарантує його перебування під постійним контролем за місцем їх спільного проживання. Крім того, він має малолітню дитину, яка перебувала фактично на його утриманні. За таких обставин ризик втечі або повторного вчинення нових злочинів, на думку суду, є мінімальним, оскільки в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Тому, для його запобігання буде достатньо обрання більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту.
На думку суду, інший, більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання і реєстрації обвинуваченого, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти вчиненню ним нових злочинів. У звя`зку з чим на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, -
У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 щодо повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 прокурору.

Призначити до відкритого судового розгляду одноособово, головуючим суддею об`єднане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.289 КК України на 19 листопада 2021 року о 08 годині 30 хвилин з викликом в судове засідання сторін кримінального провадження.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. Цілодобово не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, тобто до 11 січня 2022 року.

Обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали надіслати до Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для виконання та прокурору для здійснення контролю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1