Справа №485/230/22
Провадження № 1-кс/485/82/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м.Снігурівка
Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000722 від 27 листопада 2019 року,
встановив:
11 лютого 2022 року ОСОБА_5 подав скаргу на постанову заступника начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 17 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000722, внесеного до ЄРДР 27 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за його заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які використовуючи його та дружини ОСОБА_7 персональні дані оформили у фінансових установах на їх ім`я онлайн кредити на кожного на загальну суму 5600,00 грн. Вирішуючи питання про закриття кримінального провадження, у постанові слідчий послався на те, що вказаний факт має цивільно-правовий характер через незавдання йому та його дружині ОСОБА_7 матеріальних збитків. Вважає, що вказана постанова є передчасною та необгрунтованою, оскільки слідчим не виконано всіх необхідних дій щодо встановлення осіб, які вчинили відносно нього шахрайські дії, не встановлений гр. ОСОБА_8 , фотозображення паспорта якого виявлено в папці "про файл користувача". Враховуючи викладене, просив оскаржувану постанову скасувати.
У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала з наведених у ній підстав.
Прокурор у задоволенні скарги просить відмовити. Зазначає, що в ході проведення досудового розслідування не встановлено даних про те, що потерпілому у кримінальному провадженні заподіяно збитків, а кредитні установи, які видали кредити, заяв про вчинення кримінального правопорушення не подавали. Вважає, що за таких обставин, слідчий обгрунтовано прийняв постанову, якою кримінальне провадження закрив.
Заслухавши представника заявника, прокурора, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000722, слідчий суддя прийшов до такого.
В силу ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження, у тому числі заявником, потерпілим.
У ході розгляду скарги встановлено, що 27 листопада 2019 року ОСОБА_5 подав до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області заяву про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка 23 листопада 2019 року, використовуючи персональні дані його та дружини ОСОБА_7 , оформила на їх ім`я в фінансових установах онлайн кредити.
Дані про кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.190 КК України внесені до ЄРДР 27 листопада 2019 року за №0000722.
17 червня 2020 року заступник начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 прийняв постанову про закриття кримінального провадження з підстави відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, посилаючись на те, що вказаний факт має цивільно-правовий характер, оскільки встановлено, що заявнику та його дружині ОСОБА_7 не завдано матеріальних збитків.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У межах кримінального провадження, закриття якого оскаржено, слідчий зазначених вимог закону не дотримав.
В оскаржуваній постанові не зазначено всіх встановлених під час проведення досудового розслідування обставин, постанова містить лише посилання на допит потерпілого, не проаналізовано встановлені під час проведення досудового розслідування обставини; не зазначено про проведення інших слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження; не наведено мотивів та обгрунтування відсутності складу кримінального правопорушення.
В даній постанові слідчий, враховуючи пояснення потерпілого, посилається на те, що матеріальні збитки спричинені не були, тобто відсутня пряма матеріальна шкода. При цьому, слідчий не обгрунтував на підставі яких зібраних доказів у ході досудового розглядування були зроблені такі висновки та відсутність необхідності проведення інших слідчих дій.
Проте, у потерпілого за електронними кредитними договорами виникли майнові (грошові) зобов`язання перед кредитними установами, які вправі вимагати їх належного виконання.
З наданих матеріалів кримінального провадження №0000722 вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, досудове розслідування проведено без перевірки вчинення саме шахрайських дій на підставі здобутих доказів. Крім того, слідчим не перевірено з якого IP адресу і номера мобільного телефону здійснено заявки на отримання кредитів; не отримано інформацію від провайдера мобільного зв"язку щодо блокування та заміни сім-картки заявника та його дружини; не отримано дані від всіх кредитних установ про спосіб отримання заявником онлайн-кредиту, не перевірено дані особи-власника рахунку, на який було перераховані кошти; не перевірено особу ОСОБА_8 , фотозображення паспорта якого виявлено у папці "про файл користувача".
Верховний Суд у постанові від 13 серпня 2019 року у справі № 753/19554/17 зробив висновок про те, що наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого статтею 190 КК.
Крім того, до суб`єктів обману при вчиненні шахрайства належать не лише власники, а й інші особи, уповноважені на вчинення юридично значущих дій стосовно майна. Введення таких осіб в оману дає підстави говорити про опосередковане вчинення шахрайства. Оскільки стаття 190 КК не вимагає, щоб особа, яка вводиться в оману при вчиненні шахрайства, і потерпілий від цього злочину (тобто той, кому заподіюється майнова шкода) збігались (постанова Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-250кс16).
Водночас, як зазначено у постанові Верховного Суду 21 квітня 2021 року у справі № 712/48/15-к, вказівка в ст. 190 КК на вчинення шахрайства стосовно чужого майна, виходячи з органічного зв`язку між його об`єктивними ознаками, психічне ставлення до яких необхідно встановити за змістом цієї кримінально-правової норми, свідчить про те, що кримінальна відповідальність за шахрайство пов`язана, як правило, не з встановленням ознак конкретної особи, власності якої заподіяно шкоду, а з встановленням усвідомлення винним факту заволодіння майном, яке належить іншій особі (чужим для нього), з метою його безоплатного, безповоротного обернення на свою користь (чи третіх осіб).
За такого, вважаю, що скарга знайшла своє підтвердження і підлягає задоволенню, оскільки формальне закриття кримінального провадження без проведення ефективного розслідування не відповідає завданням кримінального провадження та порушує права заявника.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_6 від 17 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000722.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя