Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/377/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу із змінами обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2021 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
- 23.02.2011 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.186, ст.76, ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 28.05.2012 вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. 03.07.2014 ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області звільнений від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014;
- 26.10.2016 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
- 12.01.2017 вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 29.11.2017 вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області, який вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 21.03.2018 скасований в частині призначеного покарання за ч.1 ст.317, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, 22.03.2018 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 29.01.2020 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 01.07.2020 вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України:
за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2020, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховувати з 19.12.2019 та відповідно до ч.5 ст.72 КК України редакції Закону № 2046-VIII, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування в установах попереднього ув`язнення з 08.08.2019 по 27.08.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати по справі за залучення експерта в сумі 1727,09 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України за таких підстав.
Так, 11 травня 2019 року, близько 18.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у домоволодінні свого знайомого ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон ZATE BLADE А6, вартістю 2719, 15 грн, в якому була картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн та картка мобільного оператора «Водафон», вартістю 50 грн, на рахунку якого було 3 грн.
З викраденим ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2822,15 грн.
Крім того, 11 травня 2019 року у нічний час, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки, прибув до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що господар будинку перебуває у стані алкогольного сп`яніння та в будинку наявна пневматична гвинтівка, яку ОСОБА_8 бачив, під час перебування в гостях у ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , скористувавшись тим, що господар будинку спить, повторно, таємно здійснив крадіжку пневматичної гвинтівки з оптичним прицілом Umarex Hammerli Hunter Force 900 Combo, вартістю 4010,83 грн.
З викраденим ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 18 травня 2019 року у вечірній час, ОСОБА_8 , перебуваючи у гостях в свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про те, що останній має банківську картку, на рахунку якої є грошові кошти, маючи намір на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_9 вказану банківську картку, мотивуючи необхідністю переказу грошових коштів.
Будучи введеним в оману стосовно дійсних намірів ОСОБА_8 щодо переказу грошових коштів, ОСОБА_9 добровільно передав останньому свою банківську картку для отримання ОСОБА_8 грошового переказу, який мав надійти зі слів останнього від родичів. Отримавши банківську карту ОСОБА_9 , на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 21 400 грн, ОСОБА_8 прибув до м. Кропивницький, де будучи на вулиці Полтавська поблизу магазину «Авоська» зняв з банківської картки, належної ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 7900 грн.
Заволодівши шахрайським шляхом грошовими коштами у сумі 7900 грн, які фактично належали ОСОБА_9 , ОСОБА_8 повернув банківську картку господарю, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 25 травня 2019 року у нічний час, ОСОБА_8 , перебуваючи у домоволодіння свого знайомого ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що господар будинку - ОСОБА_10 спить, шляхом вільного доступу, повторно, таємно здійснив крадіжку ноутбуку марки LENOVO, вартістю 3566,67 грн, який знаходився в тумбочці в спальній кімнаті.
З викраденим ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та юридичну кваліфікацію його дій, просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити остаточне покарання у виді 3 років 1 місяцю позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком, та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України перерахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні фактичного відбуття покарання.

Свої вимоги обґрунтував тим, що судом першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі не враховано пом`якшуючі обставини, також те, що вину визнав повністю, щиро розкаюється, від потерпілих претензій не має.

В змінах до апеляційної скарги просив скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. При цьому вказав, що як було зазначено ним в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи повністю визнаючи свою вину, вважає, що призначене йому покарання судом першої інстанції є суворим, а тому просив суд апеляційної інстанції зменшити йому покарання.

Крім того змінив свою апеляцію. Вказав, що враховуючи дані обставини, за погодженням всіх учасників процесу суд визнав недоцільним дослідження доказів тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає, а також вивченням письмових матеріалів справи, які його характеризують. Наслідки передбачені вказаною статтею, учасникам процесу роз`яснення та зрозумілі. Однак з аудіо запису судового засідання, вбачається, що відповідно до порядку визначеного судом з урахуванням думки всіх учасників процесу, були дослідженні письмові матеріали кримінального провадження в повному обсязі та проведено його допит, тобто без застосування ч.3 ст.349 КПК України. Вважає це порушенням, яке тягне за собою призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу із змінами, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190, ч. 2 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження.

При цьому, суд встановив порядок дослідження доказів за згодою всіх учасників процесу, допитав обвинуваченого, який свою вину визнав та щиро покаявся та в повному обсязі дослідив матеріали кримінального провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» від 18.06.2019, ОСОБА_8 в період з 2002 по 2010 рік знаходився на стаціонарному лікування та двічі на стаціонарному обстеженні за направленням військкомату з приводу іншого специфічного інфантильного розладу особистості. Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 256 від 19.07.2019, ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Відмічена аномалія характеру у вигляді іншого специфічного розладу особистості (згідно МКХ 10 F 60.8) не є проявом психічного захворювання і не впливає на його осудність. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує. Врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Врахував обтяжуючу покарання обставину вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання в межах санкції статей кримінального закону у виді позбавлення волі та дійшов правильного висновку, що його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст. 50 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо можливості призначення йому менш суворого покарання та покарання із застосуванням ст.75 КК України, є необґрунтованими та безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, судимості є непогашеними, на шлях виправлення не став та знову скоїв декілька епізодів злочинів. Крім того, колегія судів враховує вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння, а тому підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України та призначення більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.

Крім того, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, стосовного того, що до нього необхідно застосувати ч.5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, є необгрунтованими та безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, вчинив 11.05.2019 року, 18.05.2019 року та 25.05.2019 року, тобто вже після 21.06.2017, коли втратив свою чинність закон на який він посилається.

Також колегія суддів вважає, що допущена помилка у вироку суду та розгляд провадження не у порядку ч.3 ст.349 КПК України, та проведення допиту обвинуваченого і дослідження у повному обсязі матеріалів кримінального провадження не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування по суті правильного прийнятого судом рішення. При тому, що обвинувачений у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердив, що вину визнав, щиро покаявся, обставини вчинення злочинів визнає повністю та не оспорює. Колегія суддів вважає, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону і зокрема порушення права на захист та інших процесуальних прав суд при розгляді справи не допустив. Будь яких негативних наслідків від цього не настало для обвинуваченого. Колегія суддів розцінює дані доводи обвинуваченого, як спосіб затягнути розгляд кримінального провадження.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено, а тому підстави для призначення нового судового розгляду відсутні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга із змінами обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу із змінами обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який перебуває під вартою у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)