Номер провадження: 11-сс/813/1403/21
Номер справи місцевого суду: 522/8229/21 1-кс/522/9005/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

особи, стосовно якої продовжений запобіжний захід - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 07.09.2021, якою відносно:
ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Пінськ Брестської області Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, без реєстраційного обліку на території України, не судимого на території України, розшукуваного компетентними органами Республіки Білорусь за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 285 КК РБ (створення злочинної організації або участь в ній), ч. 3 ст. 228 КК РБ (контрабанда), ч. 3, 4 ст. 328 КК РБ (незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів) та ч. 2 ст. 144 КК РБ (спричинення смерті з необережності двом та більше особам у складі регіонального об`єднання структурного підрозділу злочинної організації),
- продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом першої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 та відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, а саме до 05 листопада 2021 року включно, строком на 60 днів, а саме до 05 листопада 2021 року включно, а також продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) у межах обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до 05 листопада 2021 року включно.
Дозволено ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 залишати визначене місце проживання, з метою відвідування за потребою, медичних закладів та ГУ ДМС в Одеській області (м. Одеса).
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя прийняв до уваги те, що на теперішній час, обласною прокуратурою не закінчено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що останній звернувся до органів ДМС України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України. З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважав наявними підстави щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 та дії обов`язків, покладених на останнього відповідною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2021 року. Строк дії вищезазначеної ухвали спливав 08.09.2021. Враховуючи те, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, приймаючи до уваги, що обставини, які стали підставами для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу продовжують існувати, слідчий суддя дійшов до висновку, що строк виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно продовжити на два місяці.
Слідчий суддя також звернув увагу на те, що ч. 6 ст. 181 КПК України стосується виключно досудового розслідування і не поширюється на процедуру екстрадиції.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що слідчий суддя не врахував доводи зазначені в запереченні на клопотання прокурора, які засновані на положеннях ч. 2 ст. 585 КПК України, та якими не керувався слідчий суддя. Слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що сукупний строк тримання особи під домашнім арештом, передбачений ч. 6 ст. 181 КПК України стосується лише досудового розслідування, а також, що Одеська обласна прокуратура уповноважена надавати право прокурору для звернення із клопотанням про продовження запобіжного заходу, оскільки таким правом наділений лише Офіс Генерального прокурора. Окрім того, судове засідання проводилось без участі перекладача.
Посилаючись на викладене, захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків, покладених на нього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 притягується компетентними органами Республіки Білорусь до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 285 КК РБ (створення злочинної організації або участь в ній), ч. 3 ст. 228 КК РБ (контрабанда), ч. 3, 4 ст. 328 КК РБ (незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів) та ч. 2 ст. 144 КК РБ (спричинення смерті з необережності двом та більше особам у складі регіонального об`єднання структурного підрозділу злочинної організації).
Злочини, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_8 на території Республіки Білорусь відповідають злочинам, передбаченим ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 119 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік.
Відповідно до клопотання прокурора, співробітниками УКР ГУНП в Одеській області спільно з працівниками ДКР НПУ 17.08.2020 о 14 годині 30 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 38, затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на міжнародному рівні розшукується компетентними органами Республіки Білорусь, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 285 КК РБ (створення злочинної організації або участь в ній), ч.3 ст.228 КК РБ (контрабанда), ч. 3, 4 ст. 328 КК РБ (незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів) та ч. 2 ст. 144 КК РБ (спричинення смерті з необережності двом та більше особам у складі регіонального об`єднання структурного підрозділу злочинної організації).
Оперуповноваженим ВКП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 17.08.2020 складений протокол про затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208, 582 КПК України.
За ініціативою компетентних органів Республіки Білорусь 18.06.2014 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_8 .
Підставою для затримання ОСОБА_8 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого по ГСУ СК Республіки Білорусь від 11.03.2019 ОСОБА_8 притягнуто в якості обвинуваченого у кримінальній справі №6 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 285, ч. 2 ст. 144, ч. 3 ст. 228, ч. 3 ст. 328 КК РБ.
Постановою слідчого по ГСУ СК Республіки Білорусь від 08.05.2014 ОСОБА_8 оголошено у розшук у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування.
На підставі постанови про уточнення даних від 11.03.2019 слідчого по ГСУ СК Республіки Білорусь відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказана постанова санкціонована Генеральним прокурором Республіки Білорусь від 07.05.2019.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 відносно ОСОБА_8 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, з 17.08.2020.
До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 144, ч. 3 ст. 228, ч. 3 ст. 328, ч. 4 ст. 328 КК Республіки Білорусь.
З матеріалів, що містяться у запиті про видачу вбачається, що ОСОБА_8 протягом 2012-2015 років своїми діями, які виразились у створенні структурних підрозділів міжнародної злочинної організації та керівництво ними, умисно, незаконно з метою збуту набував, зберігав та перевозив на невстановленому транспорті особливо небезпечні психотропні речовини та їх аналоги, в тому числі у крупному розмірі на території Республіки Білорусь, з метою наживи.
Крім того, у 2014 році на території Республіки Білорусь, ОСОБА_8 , будучи членом міжнародної злочинної організації, яка займається незаконним оборотом психотропних речовин, організатором та керівником ряду її структурних підрозділів на території Республіки Білорусь, спричинив смерть з необережності.
Строки давності притягнення до відповідальності, передбачені ст. 49 КК України не спливли.
Особу затриманого встановлено заявою на видачу паспорта № НОМЕР_1 від 02.07.2007.
Крім цього, у матеріалах запиту про видачу міститься інформація стосовно обставин притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності.
Постановою слідчого по ГСУ СК Республіки Білорусь від 08.05.2014 ОСОБА_8 оголошено у розшук у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування.
Крім того, злочини, за вчинення яких запитується видача ОСОБА_8 відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.2020 відносно ОСОБА_8 застосовано екстрадиційний арешт, строк якого неодноразово продовжувався, та ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.03.2021 стосовно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , який в подальшому був продовжений.
Приписи ч.ч. 1 та 2 ст. 585 КПК України встановлюють, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Водночас, ч. 1 ст. 586 КПК України передбачає вичерпний перелік випадків припинення тимчасового арешту або запобіжного заходу, до яких відносяться: 1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію); 2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється; 3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи; 4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).

За викладених вище обставин апеляційний суд доходить висновку про те, що ст. 585 КПК України, яка визначає порядок застосування відносно особи запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення її видачі на запит іноземної держави не містить обмежень щодо строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Такі обмеження, зокрема, встановлення граничного строку, передбачені вимогами ст. 584 КПК України щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), відповідно до положень ч. 10 якої, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Натомість, системний аналіз положень глави 44 КПК України «Видача осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція)» дозволяє дійти висновків про те, що застосування запобіжного заходу для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави (будь то екстрадиційний арешт або запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою) здійснюється до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) або відмови в такій видачі, при цьому, лише екстрадиційний арешт не може тривати більше 12-ти місяців.

Водночас, положення ч. 6 ст. 181 КПК України, на які посилається сторона захисту в апеляційній скарзі, стосуються застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування кримінального провадження, на що обґрунтовано вказав слідчий суддя, проте на теперішній час відносно ОСОБА_8 проводиться екстрадиційна перевірка та вирішується питання щодо наявності підстав для видачі компетентний органам Республіки Білорусь (екстрадиції).

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст. 9 КПК України закріплює одну із основних засад кримінального провадження, зокрема, законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно положень ч. 6 зазначеної ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи викладене у всій своїй сукупності, керуючись положеннями вищенаведених ст. 585 та 586 КПК України, а також загальними засадами кримінального провадження, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо наявності необхідності продовження строку застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Проте, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею не в повній мірі враховані обставини особи ОСОБА_8 які могли вплинути на прийняте слідчим суддею рішення та такі обставини тягнуть за собою його скасування.

Так, згідно з матеріалами провадження та клопотання прокурора, ОСОБА_8 з 24.09.2020 перебував під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього екстрадиційним арештом, який неодноразово продовжувався, а з 18.03.2021 до день розгляду апеляційної скарги захисника перебував під цілодобовим домашнім арештом. Водночас, відповідно до наявним в матеріалах провадження довідок, ОСОБА_8 потребує лікування, в тому числі з рекомендацію на стаціонарне лікування (а.п. 56). Окрім того, зазначене лікування потребує грошового забезпечення, чого позбавлений ОСОБА_8 у зв`язку з перебуванням на цілодобовому домашньому арешті.
В свою чергу, відповідно до наявної довідки за №169 від 06.09.2021, виданої керівником ГО «Україна це ми», в разі зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на непов`язаний з цілодобовим домашнім арештом, останній буде працевлаштований у вказаній організації на посаді консультанта по рекламі.
Окрім того, згідно з долученою захисником відповіддю з ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 29.09.2021 за вих. №60.2-К-3990, ОСОБА_8 не порушував умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що може вказувати на дієвість такого запобіжного заходу як домашній арешт із носінням електронного засобу контролю, однак є підстави для продовження такого запобіжного заходу певний період доби.
Заперечення прокурора ОСОБА_7 щодо надання ухвалою слідчого судді від 07.06.2021 дозволу залишати визначене місце проживання, з метою відвідування за потребою, медичних закладів та ГУ ДМС в Одеській області (м. Одеса), апеляційний суд бере до уваги, однак вважає, що у даному випадку, з огляду на тривале перебування під вартою та цілодобовим домашнім арештом, яким ОСОБА_8 не порушувався, останній позбавлений забезпечувати своє існування та лікування.

З приводу доводів захисника щодо відсутності повноважень у керівника Одеської обласної прокуратури надавати прокурору право для звернення із клопотанням про продовження запобіжного заходу, оскільки таким правом наділений лише Офіс Генерального прокурора, апеляційний суд зазначає.
Згідно з ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Отже, доручення центральним органом надається після запиту компетентного органу іноземної держави і в тому числі для звернення з клопотанням про її екстрадиційний арешт. Як зазначено вище, звернення з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 було здійснено у вересні 2020 року та ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.2020 застосовано екстрадиційний арешт. Тобто, підстави для звернення керівника Одеської місцевої прокуратури №2 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 були предметом розгляду слідчого судді, перевірені ним, на підставі чого останній прийшов до переконання про наявність підстав для застосування такого арешту. Тим паче, ухвала слідчого судді від 24.09.2020 не є предметом розгляду даної апеляційної скарги та не переглядається апеляційним судом.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам діючого законодавства, та була постановлена відповідно до діючого КПК України, проте підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_8 можливо застосувати той же запобіжний захід, але з перебуванням під домашнім арештом в певний період добиіз покладенням на останнього певних обов`язків на строк проведення екстрадиційної перевірки, якого буде достатньо, з урахуванням даних щодо вчинення ОСОБА_8 злочинів на території Республіки Білорусь, для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни або скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею постановлено ухвалу з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому вона підлягає скасуванню.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя не врахував всі обставини справи та дійшов помилкового висновку про неможливість продовження ОСОБА_8 строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби в межах строку проведення екстрадиційної перевірки, тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 24, 181, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 585 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 про продовження строку застосування відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних обов`язків строком до 05.11.2021 включно скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.
Продовжити відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати житло у період з 21 год. по 06 год. наступної доби, строком до 05 листопада 2021 року.
Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , у межах обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до 05 листопада 2021 року включно, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, щодоби;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
3) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт або інші документи, що дають право для виїзду з території України;
4) носити засіб електронного контролю.
Дозволити ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 залишати визначене місце проживання, з метою відвідування за потребою, медичних закладів та ГУ ДМС в Одеській області (м. Одеса).
Строк дії ухвали становить до 05.11.2021.
Роз`яснити ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а контроль за виконанням ухвали покласти на Приморську окружну прокуратуру м. Одеси.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4