ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/688/21 Справа № 695/2099/19 Категорія: ч.1 ст.115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2021 року, якою продовжено щодо ОСОБА_7 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме, до 10 грудня 2021 року включно, -

в с т а н о в и л а :
В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000389 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 діб, мотивуючи тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України кваліфікуються, як тяжке та особливо тяжке. Тяжкість покарання за дані злочини, яке загрожує обвинуваченому, у випадку притягнення до кримінальної відповідальності, дає обгрунтовані підозри вважати, що він намагатиметься спотворити обставини, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, задля чого може вчинити дії з приховування обставин, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення, та перешкоджати встановленню осіб, які причетні до таких обставин. Застосування жодного більш м`якого виду запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення мети застосування запобіжного заходу в даному випадку, у зв`язку із наявністю обґрунтованих ризиків.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 , проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу її підзахисному у вигляді тримання під вартою заперечила. Просила суд змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на будь-який не пов`язаний з тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника. Просив суд в задоволенні клопотання прокурора відмовити. При вирішенні клопотання просив врахувати його стан здоров`я, який в умовах СІЗО значно погіршився.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2021 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 грудня 2021 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1.Скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2021 року.

2.Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував всі обставини справи, та те, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наголошує, що в слідчому ізоляторі належної йому медичної допомоги не отримує, а хвороба продовжує прогресувати.

Додає, що має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, та постійний дохід від оренди землі, що дасть йому змогу для повноцінного лікування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.

Так, ОСОБА_7 , 06.07.2019 близько 14 год., перебуваючи поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, скориставшись відсутністю потерпілого та тим, що ОСОБА_9 залишив власний автомобіль марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 поряд із домоволодінням незачиненим, а ключі в замку запалення автомобіля, повторно незаконно заволодів вказаним автомобілем.

Він же, ОСОБА_7 , 07.07.2019, близько 20 год., перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_10 , що розташований по АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою вбивства ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли під час сварки після спільного розпиття спиртних напоїв, бажаючи настання смерті ОСОБА_10 , протиправно наніс останньому один удар кухонним ножем в груди спереду, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що в своєму перебігу призвело до розвитку гострої крововтрати та накопичення крові в порожнині серцевої сумки та в плевральних порожнинах та відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 03-01/632 від 08.07.2019 призвело до смерті ОСОБА_10 .

В судовому засіданні суду першої інстанції 11.10.2021 року прокурор ОСОБА_11 підтримав подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою стосовно ОСОБА_7 ..

Клопотання обгрунтовано тим, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, у зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченому не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів зважає також на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких за ч.2 ст.289 КК України, який відноситься відповідно до положень ст.12 КК України до тяжких злочинів та за санкцією відповідно статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, інший, передбачений ч.1 ст.115 КК України, який відноситься відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів та за санкцією відповідної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі. Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на потерпілого та свідків; тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також на думку колегії суддів, оскільки існують обґрунтовані доводи у вчиненні цією особою кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та не доведено обвинуваченими та їх захисниками.

Доводи обвинуваченого стосовно його незадовільного стану здоров`я заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, оскільки відсутні документи медичного характеру про неможливість перебування останнього в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам, зазначеним вище, неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 60 днів залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -