У Х В А Л А
23 грудня 2021 року м. Полтава
Відповідно до матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 займається підприємницької діяльністю пов`язаною із перевезенням ґрунту. Під час допиту останній повідомив, що приблизно на початку червня 2021 року він зустрів заступника начальника сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 . В ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_6 повинен сплачувати йому 500 грн. з кожного завантаженого автомобіля та у разі відмови він створить штучні перешкоди ОСОБА_6 під час здійснення підприємницької діяльності, що в свою чергу призведе до неможливості її здійснення.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до отримання неправомірної вигоди, також причетний заступник начальника ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , який фактично повідомив ОСОБА_6 , що неправомірну вигоду необхідно надавати йому, а відповідно із ОСОБА_7 необхідно припинити спілкування.
29.10.2021 року ОСОБА_6 оперативним підрозділом було вручено 13 (тринадцять) купюр, номіналом 500 грн. наступних серій та номерів: ГК 0298155, МА 1721035, УЖ 6354238, ФГ 6123238, УД 9630062, ФД 0993517, ЗД 2360257, ФД 5081946, УБ 3148142, ФГ 4087898, ФГ 2549687, СЖ 4684693, МА 2665931 на загальну суму 6 500 грн., які в подальшому були передані ОСОБА_3 за безперешкодний проїзд підконтрольних йому 13 завантажених транспортних засобів в межах Кременчуцького району.
Враховуючи викладене, 17.11.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення 13 (тринадцяти) купюр, номіналом 500 грн. наступних серій та номерів: ГК 0298155, МА 1721035, УЖ 6354238, ФГ 6123238, УД 9630062, ФД 0993517, ЗД 2360257, ФД 5081946, УБ 3148142, ФГ 4087898, ФГ 2549687, СЖ 4684693, МА 2665931; чорнових записів, записників, блокнотів в яких можуть міститься відомості щодо протиправної діяльності ОСОБА_3 ; мобільних терміналів зв`язку, електронних засобів інформації, комп`ютерної техніки ОСОБА_3 , а також інформації на вказаних носіях; грошових коштів.
Під час проведення обшуку вилучено записну книгу-блокнот в обкладинці коричневого кольору з рукописними чорновими записами кульковою ручкою.
18.11.2021 року вилучену записну книгу визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Вищевказаний блокнот мітить червові записи ОСОБА_3 та в ньому можуть бути відомості щодо його протиправної діяльності, у зв`язку із чим виникла необхідність у накладенні арешті на нього.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та маються підстави вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.
На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що при проведенні обшуку зайшли в іншу квартиру, дружина заперечувала проти проведення обшуку; блокнот належить йому.
Суд, заслухавши володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_3 , якому 18.11.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
19.11.2021 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_3 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
17.11.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час обшуку вилучено записну книгу-блокнот в обкладинці коричневого кольору з рукописними чорновими записами кульковою ручкою.
У клопотанні не йдеться про арешт майна з метою конфіскації як виду покарання. Цивільний позов по справі також не заявлено. Також слідчим не надано й доказів, які б давали достатні підстави вважати, що вилучене майно підлягатиме спеціальній конфіскації. Слідчий у клопотанні зазначав, що метою арешту у цій справі є збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України якщо метою арешту є збереження речових доказів, то такий арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, слідчим не наведено переконливих тверджень з приводу того, що вилучена записна книга-блокнот в обкладинці коричневого кольору з рукописними чорновими записами кульковою ручкою відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, в контексті предмета розслідування та внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей.
На підставі викладеного клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1