Справа № 461/4897/19
Провадження № 1-кп/461/88/21
11.10.2021 року колегія суддів Галицького районного суду м.Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
Обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді товарознавця Львівської служби продаж Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» та будучи матеріально-відповідальною особою, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №17/01/18 від 17 січня 2018 року, тобто будучи наділеним правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці та зберіганні майна ТзОВ «Алло», у період з квітня по липень 2018 року, з метою особистого збагачення, привласнив майно, що перебувало у власності ТзОВ «Алло», а саме: мобільні термінали марок «Samsung Galaxy S9 64GB Black» - 3 штуки на суму 55 998, 00 грн., «Samsung Galaxy S9 Plus 256GB Black» - 1 штука на суму 34 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S9 Plus 64GB Black» - 7 штук на суму 223 993,00 грн., «Samsung Galaxy A8 32GB Black» - 1 штука на суму 13 999, 00 грн., «Samsung Galaxy A8 Plus 32GB Black» - 1 штука на суму 14 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S8 64GB Maple Gold» - 1 штука на суму 21 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S8 64GB Midnight Black» - 1 штука на суму 25 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S9 64GB Black» - 1 штуки на суму 27 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S9 64GB Titanium grey» - 2 штуки на суму 55 998, 00 грн., «Samsung Galaxy S9 Plus 256GB Black» - 4 штуки на суму 139 996, 00 грн., «Samsung Galaxy S9 Plus 64GB Purple» - 1 штука на суму 31 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S9 64GB Titanium grey» - 1 штука на суму 31 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S8 64GB Midnight Black» - 1 штука на суму 21 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S8 Plus 64GB Midnight Black» - 1 штука на суму 31 999, 00 грн., «Samsung Galaxy S8 Plus 64GB Orchid Grey» - 1 штука на суму 25 999, 00 грн., чим спричинив шкоду ТзОВ «Алло», (ідентифікаційний код 30012848), на загальну суму 779 973,00 грн., тобто матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.
Відповідно до наказу №143 вк від 16 січня 2018 року, ОСОБА_7 , з 17 січня 2018 року прийнятий на роботу в службу роздрібних продаж м.Львів ТзОВ «Алло» на посаду товарознавця, з ним укладено договір №17/01/18 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність в цілях забезпечення схоронності матеріальних цінностей належних ТзОВ «Алло». Відповідно до п.1 вказаного договору, ОСОБА_7 товарознавець, виконуючий роботу відповідно до інструкції безпосередньо пов`язану зі збереженням, обробкою, продажом (відпуском), перевезенням чи застосуванням в процесі виробництва переданих йому цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за збереження схоронності ввірених йому ТзОВ «Алло» матеріальних цінностей та у зв`язку з наведеним, зобов`язується:
А) дбайливо відноситись до переданих йому на зберігання чи інших цілей матеріальних цінностей і приймати міри для запобігання збитку;
Б) своєчасно повідомляти адміністрацію про всі обставини, що становлять загрозу по забезпеченню збереженості ввірених йому матеріальних цінностей;
В) вести облік, складати і надавати в встановленому порядку товарно-грошові, інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей;
Г) брати участь в інвентаризації матеріальних цінностей, ввірених йому.
Наказом №1881 вк від 11 липня 2018 року, ОСОБА_7 звільнений за власним бажанням, згідно ст.38 Кодексу законів про працю з 11 липня 2018 року, відповідно до поданої заяви.
ОСОБА_7 , у період часу з 17 січня по 11 липня 2018 року, перебував на посаді товарознавця у службі роздрібної торгівлі м. Львів ТзОВ «Алло», був матеріально-відповідальною особою.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
16.07.2020 року представник потерпілого - директор ТзОВ «Алло» - ОСОБА_9 звернувся до суду з заявою про відмову від заявлених вимог до ОСОБА_7 в межах справи №461/4897/19 (провадження №1кп/461/490/19) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Крім того, зазначив, що наслідки відповідних процесуальних дій відомі і зрозумілі та просив проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Алло».
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заявлене представником потерпілого клопотання про закриття кримінального провадження підтримали та просили таке задоволити. Зокрема, вказали, що КПК України станом на момент внесення відомостей до реєстру досудових розслідувань визначав статтю 191 КК України, як злочин приватного обвинувачення.
Прокурор проти закриття кримінального провадження заперечив, оскільки норми кримінального закону не мають зворотної дії у часі.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно з принципом диспозитивності, визначеним ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів справи, в таких міститься заява представника потерпілого - директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» ОСОБА_9 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч.5 ст.191 КК України.
За приписами п.3 ч.1 ст.477 КПК України у редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, статтею 191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою, або шкода від якого завдана державним інтересам), якщо таке було вчинено особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Застосовуючи п.3 ч.1 ст.477 КПК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим), колегія суддів виходить з наступного.
Законом України від 06.12.2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», який набрав чинності 11.01.2019 року, внесено зміни до КПК України та виключено п.3 ч.1 ст.477 КПК України.
Загальне правило щодо дії кримінального процесуального закону в часі відповідно до ч.1 ст.5 КПК України передбачає, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
За змістом ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на час, коли було розпочато кримінальне провадження, дана справа була віднесена до категорії справ приватного обвинувачення. Таким чином зміни, внесені до КПК України в частині обсягу переліку проваджень, які можуть бути розпочаті лише на підставі заяви потерпілого, погіршують становище обвинувачених.
Оскільки досудове розслідування відносно ОСОБА_7 розпочиналося у формі приватного обвинувачення на підставі заяви потерпілого ТОВ «Алло», за останнім, в силу ч.1 ст.5 КПК України, залишається право відмови від обвинувачення.
Водночас, судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України, не було вчинено ним у складі організованої групи та шкода від такого державним інтересам не завдана.
Враховуючи те, що в матеріалах справи міститься заява директора ТОВ «Алло» - ОСОБА_9 про відмову від обвинувачення та оскільки дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, обвинувачений не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.5 ст.191 КК України підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , було вчинено останнім як найманим працівником ТОВ «Алло» та шкода у даному випадку завдана лише власності вказаного підприємства.
Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 року у справі №541/756/16-к (пр. №51-572 км 19) та постанові від 03.06.2020 року у справі №712/1710/19 (пр. №51-5098км19).
Щодо заявленого 10.07.2019 року цивільного позову ТОВ «Алло» до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно вимог п.п.2, 4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, а також, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Таким чином, враховуючи, що представник потерпілого - директор ТОВ «Алло» - ОСОБА_9 відмовився від заявлених вимог до ОСОБА_7 у кримінальному провадженні та відсутністю предмету спору, колегія суддів вважає, що провадження у справі за цивільним позовом слід закрити, оскільки така відмова не суперечить закону.
За змістом ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки у даному кримінальному провадженні обвинувальний вирок судом не ухвалювався, кримінальне провадження закрито, процесуальні витрати на проведення судової економічної експертизи слід віднести на рахунок держави.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 26, 203, 284, 477 КПК України, колегія суддів, -
Прийняти відмову представника потерпілого - директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» ОСОБА_9 від цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та закрити провадження у цій частині.
Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова і протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3