Справа № 626/1074/17
Провадження № 1-кп/626/6/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноград матеріали кримінального провадження № 0000330 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Піщанка Красноградського району Харківської області, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, має середньо-спеціальну освіту, проживає в АДРЕСА_1 , раніше засуджений Красноградським районним судом Харківської області: 06.08.1996 року за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців; 20.09.1996 року за ч.2 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку відповідно до ст.46-1 КК України на 2 роки; 14.04.1997 року за ч.3 ст.140 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.10.2000 року за ч.2, ч.3 ст.140, ч.1 ст. 145 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 08.02.2005 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 15.06.2007 року Коломакським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст. 263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 18.11.2011 року Красноградським районним судом Харківської областіза ч.2 ст.185 ч.2 ст.15, ч.3 ст. 289 КК України до 7 років позбавлення волі; 26.06.2019 року Обухівським рвйонним судом Київської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 в кінці травня 2017 року в денний час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, тимчасово проживав з дозволу ОСОБА_6 в її будинку за адресою АДРЕСА_1 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань та повторно вчинив з приміщення будинку викрадення газового котлу "Житомир-3", що коштував відповідно висновку експертизи № 73 від 13.06.2017 року 5400 грн. Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 збитки на вищевказану суму. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд, цивільний позов не заявлено.

Крім цього, обвинувачений на початку червня 2017 року в нічний час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з корисливих мотивів та повторно, через хвіртку огорожі проник на територію домовлодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_4 виявив транспортний засіб, який належав ОСОБА_7 , "Опель Кадет" номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився в дворі, з якого викрав автомобільний відеореєстратор ТМ "FUL HD", що коштував за висновком судово-товарознавчої експертизи № 74 від 13.06.2017 року 705 грн. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд, цивільний позов не заявлено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. Не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, підтвердивши обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Просив суворо його не карати, врахувати, тривале перебування під вартою, зазначив, що розкаявся у скоєному.
Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він купив будинок на вулиці Київській м.Красноград Харківської області де робив ремонт. На огородженій території подвір`ї залишав свій автомобіль "Опель Кадет". Коли знаходився на роботі, поліцейський повідомив його про вчинення крадіжки відеореєстратора з автомобіля, він написав заяву до поліції. Викрадене майно йому повернуто 06.06.2017, позов заявляти не бажає.

Судом були досліджені письмові докази по справі, якими також підтверджується винність обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Протоколом огляду місця події встановлено, що під час огляду місця події 02 червня 2017 року на території домоволодіння на АДРЕСА_3 , виявлено відсутність газового котла раніше встановленого в приміщенні кухні. Висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи № 73 від 13.06.2017 визначено вартість газового котла "Житомир-3" станом на 20.05.2017 року в сумі 5400 грн. Відповідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 74 від 13.06.2017 визначено вартість відеореєстратора ТМ "FUL HD" станом на 02.06.2017 року в сумі 705 грн.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 в кінці травня 2017 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно. Дії ОСОБА_4 на початку червня 2017 року правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно, поєднана з проникненням до сховища.

Відповідно до ст.12 КК України, правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України є нетяжким злочином, злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України - тяжкий.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше неодноразово засуджений до покарання у виді позбавлення волі.
Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, яке було висловлене у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки. Обставиною, що обтяжуює покарання згідно зі ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ст.50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому, суд вважає доцільним призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно вироку Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2019 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, обвинувачений був затриманий 07 березня 2019 року , суд призначає остаточне покарання на підставі положень ч.4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів та враховує вирок Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2019 року.

Судом враховується, що 24.12.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання" № 838-УІІІ від 26.11.2015 року, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, за нормою цього закону у строк попереднього ув`язнення включається зокрема строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Цей закон втратив чинність 21.06.2017 року із прийняттям 18.05.2017 року Закону "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" № 2046-VIII, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК та вказано, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року і щодо неї продовжували застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-УIII від 18.05.2017, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно до ч. 2 ст. 5 КК не допускається.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , яке розглядається Красноградським районним судом Харківської області, запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 24.05.2019 , ОСОБА_4 був етапований, після набрання законної сили вироком Обухівського районного суду Київської області від 26.06.2019, з ДУ "Київський слідчий ізолятор" до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для розгляду судом даного кримінального провадження та прибув до слідчого ізолятора 15 вересня 2019 року (т.1 а.п. 184).

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається зокрема перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, період перебування ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження з 15 вересня 2019 року до набрання вироком законної сили, необхідно зарахувати судом в строк відбування покарання на підставі цього Закону, зважаючи на те, що злочини вчинені обвинуваченим до набрання чинності Законом № 2046-VIII.

Також , необхідно зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі період з 07 березня 2019 року по 15 вересня 2019 року, який не є попереднім ув`язненням в цьому провадженні і в який ОСОБА_4 відбував покарання за попереднім вироком.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, згідно положень ч. 4 ст. 70 КК, застосувати принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного за останнім вироком, більш суворим за вироком Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2019 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з врахуванням тяжкості вчиненого, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, позиції сторони обвинувачення, захисту висловлену під час судових дебатів, в межах санкції ч.2, ч.3 ст.185 КК України. Таке покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопрушеньпередбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 2-х років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3-х років позбавлення волі .

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних кримінальних правопрушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити покарання ОСОБА_4 у виді 3-х років позбавлення волі.

Визначити покарання ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 3 років позбавлення волі за даним вироком більш суворим, призначеного за вироком Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2019 року у вигляді 5 років позбавлення волі, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 07 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України редакції Закону від 18.05.2017 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" № 2046-VIII, зарахувати в строк відбування ОСОБА_4 покарання, призначеного цим вироком періоду попереднього ув`язнення з 07 березня 2019 року по 14 вересня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 15 вересня 2019 року по день набрання вироком чинності із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирався.

Речові докази по справі передані на зберігання потерпілим - вважати повернутими власникам.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Суддя ОСОБА_1