КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/7180/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021,

за участю

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що заява ОСОБА_6 за №4655/30 від 30.10.2021 про вчинення кримінального правопорушення не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення окремими особами саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 і ст. 212-1 КК України (на яке міститься посилання у заяві про кримінальне правопорушення), а відтак, на переконання слідчого судді, відсутні правові підстави для задоволення даної скарги.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021 та зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва повторно розглянути його скаргу за вих. №4663/30 від 03.11.2021 на бездіяльність керівника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві в порядку, визначеним 306-307 КПК України.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає, що судове засідання відбулось без його участі, а копію ухвали слідчого судді він отримав лише 30.11.2021 і 01.12.2021 подав апеляційну скаргу, таким чином, вважає, що процесуальний строк пропущено не з його вини.

Щодо незаконності ухвали апелянт зазначає, 30.10.2021, через поштову службу, він подав, на ім`я начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 заяву за вих. №4655/30 про вчинення керівниками ТОВ «Воля-Кабель» кримінальних правопорушень. У даній заяві він вказав всі елементи вчиненого злочину: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Також, у своїй заяві вказав всі ознаки вчиненого злочину: час, місце, спосіб, ПІП особи, місце його роботи і посади, короткі обставини справи тощо. Крім цього, самостійно кваліфікував вчинення злочину за правовою кваліфікацією - ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України. Відтак, на переконання апелянта, у його заяві були всі необхідні дані для внесення її відомостей до ЄРДР впродовж 24 годин начальником СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві або уповноваженим слідчим у відповідності до положення ст. 214 КПК України, при цьому вказує, що новий КПК не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових вчинення злочину тільки для того, щоб начальник СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві належним чином виконав свій професійний обов`язок забезпечив внесення до ЄРДР відомостей за його заявою №4655/30 від 30.10.2021 про вчинене кримінальне правопорушення керівниками ТОВ «Воля-Кабель». Однак, як вказує апелянт, в порушення ч. 1 ст. 2 КК України, п. 1, 4 ст. 214 КПК України, Розділу 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого Наказом Генерального прокурора України за № 298 від 30.06.2020 у порядку, визначеним п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, станом на 03.11.2021 йому, у жодний із способів так і не було повідомлено про внесення відомостей в ЄРДР за його заявою.
03.11.2021 він подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФСу м. Києві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою за вих. №4655/30 від 30.10.2021, проте ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021 було відмовлено у задоволенні його скарги.

За доводами апелянта, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва під час розгляду його скарги було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки не було викликано у судове засідання суб`єкта оскарження начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, проте було викликано представника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, про призначення якого у справі суду не було доказів та бездіяльність якого ним не оскаржувалася, не викликав і апелянта у судове засідання з розгляду його скарги та проводив судове засідання без його участі, при винесенні рішення слідчий суддя знехтувала вимогами Наказу ГПУ №298 від 30.06.2020, який вимагав від начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві внести необхідні відомості до ЄРДР. Не витребував і не дослідив матеріали його звернення до керівника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

Крім цього, ОСОБА_6 вказує на те, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, адже взамін розгляду скарги за вих. №4662/02 від 03.11.2021 вдався до протиправного розгляду заяви за вих. № 4655/30 від 30.10.2021 про вчинене кримінальне правопорушення по суті справи, а також протиправно вирішував ті питання, які законом віднесені до повноважень органу досудового розслідування (слідчого, процесуального керівника), стверджував обставини справи, не маючи на те жодних підстав, доказів і повноважень та постановив, на думку апелянта, протиправну ухвалу, ґрунтуючись лише на результатах судового розгляду його заяви.

Апелянт стверджує, що положення законодавства не передбачають здійснення слідчим суддею оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостейпро кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Окрім того, апелянт вказує, що слідчий суддя не витребував від керівника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві матеріали звернення ОСОБА_6 , таким чином, слідчий суддя в повній мірі не з`ясовував всі обставини кримінального провадження, зазначені у заяві.

Також, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі посилається на те, що у нього є докази наявності в діях фігурантів, вказаних в його заяві складу кримінального правопорушення.

СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві про дату, час та місце розгляду провадження повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка представника якого, тобто, особи з процесуальним статусом не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав як клопотання про поновлення строку, так і апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання ОСОБА_6 щодо поновлення строку апеляційного оскарження та відмову в задоволенні апеляційної скарги, зважаючи на таке.

Перш за все, колегія суддів відмічає, що відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до п.2 ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді постановлено без виклику особи, яка оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021 була прийнята без участі ОСОБА_6 , проте, з його належним повідомленням (а.с.12). Копію оскаржуваної ухвали, згідно розписки (а.с.16) ОСОБА_6 отримано лише 30.11.2021, і на наступний день, 01.12.2021, подано апеляційну скаргу.

Оцінюючи наведені обставини та враховуючи усталену практику Верховного Суду, згідно якої поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого слідчим суддею рішення, колегія суддів доходить висновку про задоволення клопотання ОСОБА_6 та поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021.

Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), а, відтак, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку.

По суті апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 30.10.2021 ОСОБА_6 поштою направив до СУФР ГУ ДФС у м. Києві на ім`я начальника заяву вих. №5655/30 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій, серед іншого, просив зареєструвати цю заяву про вчинене кримінальне правопорушення ТОВ "Воля Кабель", в особах ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.212, ч.2 ст.212-1 КК України.
Заява отримана органом досудового розслідування 01.11.2021, разом з тим, будь - яких відповідей про внесення чи невнесення відомостей до ЄРДР не надходило. Тому, 03.11.2021 ОСОБА_6 подав скаргу слідчому судді, в якій просив зобов`язати начальника СУФР ГУ ДФС у м. Києві: внести до ЄРДР відомості за заявою про вчинені кримінальні правопорушення за вих.№ 4655/30 від 30.10.2021 р. про вчинення керівником ТОВ "Воля Кабель" кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.212-1 КК України; надати витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; повідомити суд про виконання ухвали. Крім того, ОСОБА_6 порушував перед слідчим суддею питання про зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді всіх вказаних ним статей (частин статей) Особливої частини КК України, за якими він кваліфікував вчинені злочини.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що заява ОСОБА_6 за вих. №4655/30 від 30.10.2021 не містить відомостей про конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України, а його доводи є необґрунтованими, в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину, а тому підстав для задоволення скарги не слідчий суддя не знайшов.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як правильно зазначив слідчий суддя, посилаючись на приписи цих норм, внесенню до ЄРДР підлягають відомості не з будь-якої заяви чи повідомлення, а лише з тих, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Це слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Достатніми відомостями про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення і підтверджують реальність його конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини).
Крім того, внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що повністю узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
З наданого під час апеляційного розгляду листа на ім`я ОСОБА_6 за підписом Старшого слідчого з ОВС СВ РОВКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, вбачається, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві в межах компетенції розглянуто заяви ОСОБА_6 , в тому числі заяву №4655/30 від 30.10.2021 про вчинення кримінального правопорушення і у зв`язку з тим, що у поданій заяві відсутні об`єктивні, обґрунтовані та достатні відомості, передбачені ст. 214 КПК України, які можуть свідчити про вчинення злочинів, які можуть кваліфікуватись за ст.ст. 212, 212-1 КК України, то немає підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Це ж вказав і слідчий суддя в ухвалі за наслідками розгляду скарги ОСОБА_6 , зазначивши, що ОСОБА_6 , не виклав в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 30.10.2021очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про конкретні обставини вчинення керівниками ТОВ «Воля-Кабель» кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України.
Зі змісту ж самої заяви ОСОБА_6 ( а.с. 5-6) вбачається, що він придбав у ТОВ "Воля Кабель" чотири тюнери, які не були укомплектовані обов`язковими атрибутами: паспортами, схемами, інструкціями, гарантійними талонами тощо. З цього приводу він десятками раз звертався як до працівників кол - центру, так і намагався потрапити на особистий прийом керівництва ТОВ " Воля Кабель" та описує інші, неналежні на думку заявника, надані вказаним товариством послуги. Відтак, суть заяви полягає в порушенні ТОВ"Воля Кабель" його прав, як споживача їхніх послуг. І лише наприкінці заяви ОСОБА_6 зазначає одну фразу про те, що за даними працівників ТОВ "Воля Кабель", у даному товаристві приховують робочу силу та не сплачують державні податки.

Наведене свідчить про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 з приводу того, що ним в заяві було вказано всі елементи, ознаки та обставини вчинених злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України, є необґрунтованими.

Дійсно, кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_6 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на наявність у нього доказів наявності складу в діях фігурантів, вказаних в його заяві про вчинення кримінального правопорушення ніяким чином не спростовує правильність висновків слідчого судді про відсутність у самій заяві короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
А тому, висновок слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим.

Що стосується доводу апеляційної скарги про допущені слідчим суддею процесуальні порушення при розгляді даної скарги, зокрема, не витребування матеріалів звернення ОСОБА_6 до СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, то колегія суддів вважає, що в цій частині не було допущено будь - яких порушень, адже, до скарги поданої до суду була долучена копія заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення. Всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя, не вирішувала питання, що віднесені до предмету судового розгляду, а лише перевіряла чи містить заява ОСОБА_6 відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, бездіяльність по невнесенню яких оскаржував апелянт.

Доводи ОСОБА_6 щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час підготовки до розгляду та безпосередньо розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність органу досудового розслідування також є безпідставними, виходячи з того, що з матеріалів судового провадження убачається, що про розгляд скарги ОСОБА_6 слідчим суддею повідомлявся як безпосередньо сам ОСОБА_6 (а.с. 12), так і повідомлявся суб`єкт оскарження (а.с.80), шляхом направлення повідомлення електронною поштою. Своїм правом на явку до суду жоден з них не скористався.
Тому, за належного повідомлення всіх учасників про час, день та місце судового розгляду скарги, слідчий суддя розглянув її по суті, що не суперечить вимогам КПК України.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2021, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
________________ ___________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4