УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ТОВ «Марвел Інтернешнл Тобакко Груп», ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика» - адвоката ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному 20.07.2020 до ЄРДР за №0000036, про встановлення процесуальних строків досудового розслідування для прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні (в порядку ст.ст. 28, 114 та 220 КПК України),-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ТОВ «Марвел Інтернешнл Тобакко Груп», ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика», звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотання у порядку ст.ст. 28, 114, 220 КПК України, просив встановити строк один місяць для завершення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст.283 КПК України.
В обгрунтування клопотання посилається на те, що слідчими ГСУ ФР ДФС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 20.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204, ч.3 ст.212 КК України.
Відповідно до матеріалів досудового розслідування, з якими ознайомлено представників вказаних підприємств та фабули кримінальних правопорушень, наявної у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що розслідуються в рамках вказаного кримінального провадження, досудове розслідування у ньому здійснюється за фактом ймовірного заниження акцизного податку ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика» за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 на загальну суму ,85 грн. та ТОВ «Марвел Інтернешнл Тобакко Груп» - ,85 грн. За версією слідства, ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика» та ТОВ «Марвел Інтернешнл Тобакко Груп» марками акцизного податку, що призначені для сигарил по 2 штуки, маркуються пачки, які містять 20 сигарил. Окрім того, на думку слідства, ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика» та ТОВ «Марвел Інтернешнл Тобакко Груп» здійснюють незаконне виробництво підакцизних товарів.
В ході слідства, яке триває майже 1,5 роки, органом досудового розслідування та прокурором систематично та грубо порушуються норми КПК України, в тому числі не дотримуються розумні строки досудового розслідування, ігноруються рішення суду про їх бездіяльність, що підтверджується неодноразовими рішеннями слідчих суддів Шевченківського та Солом`янського районних судів міста Києва. При цьому за цей час жодній особі не повідомлено про підозру.
Досудове розслідування цілком очевидно переслідує мету не виконання завдань, передбачених ст.2 КПК України, а перешкоджання здійсненню законній господарській діяльності підприємств реального сектору економіки, що підтверджується хаотичним та безсистемним проведенням слідчих дій, повільним проведенням слідства і взагалі проведення такого слідства без достатньо вагомих аргументів.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, орган досудового розслідування сповіщений належним чином про місце та час розгляду даного клопотання, про причини неявки слідчий суд не повідомляв. Однак, його неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснювалася фіксація за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 1 ст. 107 КПК України.
Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ТОВ «Марвел Інтернешнл Тобакко Груп», ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика», дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосовна належна правова процедура (ст.2 КПК України).
Відповідно до п.16-1 ч.1 ст.3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.
Положеннями частини першої статті 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.
Статтею 8 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом 21 ст.7 КПК України передбачено загальну засаду кримінального провадження, а саме: розумність строків.
Відповідно до ч.2 ст.22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК, а в ч. 6 цієї статті закріплено обов`язок суду створити, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частинами 1, 2, 3 ст.28 вказаного Кодексу унормовано, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.2 ст.113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Закріплення у ч.6 ст.28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.
Більш цього, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхофф проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.). «Обвинувачення» для цілей ч. 1 ст. 6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.
Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі «Шубінський проти Словенії» Subinski v. Slovenia))».
У п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п.1 ст.6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine)».
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває понад 16 місяців.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст.91 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Разом з тим, у даному кримінальному провадженні були проведені обшуки в приміщеннях ряду товариств, в тому числі в тих, які використовуються ТОВ «Марвел Інтернешнл Тобакко Груп». В ході обшуків слідчими було вилучено ряд документів та майно. Однак, у подальшому, як слідує з ухвал слідчих суддів Шевченківського та Солом`янського районного суду міста Києва, постановлених у справах №№760/7725/21, 760/7923/21, 760/7969/21, 760/7973/21, 760/7975/21, 760/8267/21, 760/8269/21, 760/8275/21, 760/8279/21, 760/8833/21, 760/8836/21, 760/8837/21, 760/8838/21, 760/8839/21, 760/9327/21, 760/7918/21, 760/7921/21, 760/7921/21, 760/8272/21, 760/8833/21, 760/9952/21, 761/14753/21, 761/12432/21, 761/12488/21, 760/13376/21, 761/13379/21, 761/13382/21, 761/14731/21, 761/15636/21, 761/13380/21, 761/13382/21, 761/13542/21, 761/14691/21, 761/14735/21, 761/14755/21, 761/15001/21, 761/15635/21, за результатами розгляду скарг представників даних товариств, поданих у порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого, прокурора у вищевказаному кримінальному провадженні, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, останніх було зобов`язано повернути тимчасово вилучене майно. При цьому з даних ухвал слідчих суддів вбачається, що слідчим в ході розгляду даних скарг не було надано жодних доказів, які б свідчили про те, що вилучене майно має значення для досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження. За висновками слідчих суддів таке втручання органу досудового розслідування не відповідало принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини та призвело до обмеження права власності юридичних осіб на безперешкодне користування своїм майном та ведення законної діяльності.
Незважаючи на це, за доводами сторони, яка подала клопотання, судові рішення виконані не були, майно юридичним особам не повернуто. Доказів щодо зворотного органом досудового розслідування слідчому судді надано не було.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.05.2021 (справа №761/15632/21) було задоволено заяву адвоката ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ТОВ «Марвел Інтернешнл Тобакко Груп», ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика», подану у порядку ст.77 КПК України, про відвід слідчого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні. Слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для відводу слідчого з урахуванням доводів заявника щодо його упередженості, які зводилися до того, що в ході досудового слідства, зокрема, слідчим ГСУ ФР ДФС України ОСОБА_4 проводилися процесуальні дії з численними порушеннями КПК України, в тому числі і щодо неповернення безпідставно вилученого майна.
В той же час, відповідно до ч.ч.1, 5 ст.532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.
При цьому чинним КПК України не передбачено підстав невиконання ухвал слідчого судді.
Більш того, положеннями статті 129 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави для утримання тимчасово вилученого майна відсутні, однак, слідчим безпідставно не виконуються судові рішення, а прокурором не вживаються заходи щодо належного контролю за виконанням судових рішень у кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.04.2021, постановленої у справі №760/8282/21, було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 в наданні дозволу на обшук в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000036 від 20.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.204 КК України. Вказане клопотання було обгрунтоване тим, що слідчими на підставі ч.3 ст.233 КПК України було проведено обшук в нежитлових приміщеннях, які використовуються у незаконній діяльності ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика» та ТОВ « Марвел Інтернешнл Тобакко Груп». Проте, за висновками слідчого судді клопотання, а також надані слідчим на його підтвердження матеріали не містять обгрунтованих даних, які б вказували на те, що у органу досудового розслідування була наявна хоча б одна із підстав зазначеної вище правової норми кримінального процесуального закону для проникнення до даних приміщень без ухвали слідчого судді.
Також органом досудового розслідування не було надано належним та допустимих доказів щодо проведення слідчих та процесуальних дій на даний час у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що вищевикладені обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється в цілому вкрай повільно, без достатньо вагомих аргументів, підозри не оголошувалися, при цьому порушуються права юридичних осіб, в інтересах яких подано клопотання.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.ст. 113, 114 КПК України, беручи до уваги тривалий строк досудового розслідування, слідчий суддя вважає можливим встановлення необхідного та достатнього строку в один місяць для проведення досудового розслідування та прийняття одного із рішень, визначених ст.283 КПК України, з моменту оголошення даної ухвали.
Керуючись ст.ст. 9, 22, 28, 36, 38, 40, 113, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Встановити процесуальний строк один місяць для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 20.07.2020 до ЄРДР за №0000036, та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст.283 КПК України, з дня оголошення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: