провадження № 1-кс/361/1994/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002333 від 27 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:

Прокурор, в порядку статті 36 КПК України, звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке зазначено в прохальній частині клопотання.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Броварського районного поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002333 від 27 листопада 2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2021 року приблизно о 20 год 30 хв на 32 км автодороги «Київ-Чернігів», під шляхопроводом «Красилівка-Квітневе», водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку до м. Чернігів, допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався попереду в попутному напрямку. Після чого автомобіль «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_2 , допустив зіткнення із попереду їдучим попутнім автомобілем «Хюндай Санта Фе» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , а той в свою чергу допустив зіткнення з попутнім попереду їдучим автомобілем «КІА К5» р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 . В результаті ДТП водія та чотирьох пасажирів автомобіля «Шевроле Авео» доставлено до Броварської БКЛ.

Так, у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.11.2021 року вилучено автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Милославська, буд. 2-А.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 є засобом вчинення кримінального правопорушення, на кузові якого наявні сліди його вчинення, які є доказом вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто мають значення речового доказу. Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначений транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та не застосування заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на таке майно, може призвести до його відчуження, знищення, перетворення або зміни.

Відповідно до матеріалів клопотання, 27.11.2021 року слідчим в ході досудового розслідування винесено постанову про визнання автомобіля марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 речовим доказом у кримінальному провадженні.

Окрім того, 27.11.2021 постановою слідчого призначено судову транспортно-трасологічну експертизу, з метою з`ясування механічних пошкоджень автомобіля марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 з іншими транспортними засобами учасниками дорожньо-транспортної пригоди, доцільність проведення якої полягає у збереженні стану, в якому знаходився вказаний автомобіль на момент вчинення злочину та відразу після нього.
Оскільки автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 належить третій особі, на підставі ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. У зв`язку із викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Прокурор своє клопотання обґрунтовує тим, що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження необхідне для забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення судових експертиз в рамках розслідування даного кримінального провадження.

У судове засідання прокурор не з`явився, від нього надійшла заява в якій він просить розгляд даного клопотання проводити у його відсутність та задовольнити його з урахуванням уточнених вимог.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 подав до суду клопотання в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання прокурора з урахуванням його уточнених вимог.

Приписами статті 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя розглядає клопотання про арешт майна за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, однак неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду слідчим суддею встановлено наступне.

СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002333 від 27 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно абзацу 1 частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до приписів статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ту обставину, що виявлені та вилучені речі та документи були визнані речовими доказами; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора.

На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною його відчуження та розпоряджання до прийняття рішення по кримінальному провадженню та забороною користування до моменту проведення судових експертиз із переданням на зберігання власнику ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ..
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1