Справа № 669/970/21
Провадження № 1-кп/669/95/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої/цивільної позивачки ОСОБА_6 та її представників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,

та потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я Хмельницької області кримінальне провадження № 0000768 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сушівці Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента ІІІ курсу факультету інженерії машин, споруд та технологій Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2021 року близько 05 години 46 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Opel», моделі «Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.2, 12.4, 19.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, рухаючись зі швидкістю біля 100.8 км/год. по вул.Залізнична в смт Білогір`я Шепетівського району Хмельницької області в напрямку с.Варивідки Шепетівського району Хмельницької області зі сторони центру смт Білогір`я, біля будинку №11, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, у темну пору доби не обрав таку швидкість, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, після засліплення не зупинився, змінив смугу для руху, чим не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), яку перетинати збороняється, виїхав на смугу, яка призначена для руху в напрямку центру смт Білогір`я, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку відносно напрямку руху автомобіля, по краю проїзної частини.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньо-черепної травми з крововиливом під м`яку оболонку правої півкулі головного мозку, підшкірними крововиливами в м`які покриви правої лобної та тім`яної ділянок голови; тупої закритої травми грудної клітки з переломами грудини та семи ребер лівої половини грудної клітки з пораненням лівої легені та лівобічним гемо пневмотораксом (накопичення повітря та крові в плевральній порожнині) та саднами задньої поверхні грудної клітки зліва; закритого перелому лівої плечової кістки; відкритих переломів діалізів обох кісток правої гомілки з раною на передній її поверхні; садна на задній поверхні лівого колінного суглобу; синця на задній поверхні лівого стегна; садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу; садна на передній поверхні правого колінного суглобу; садна на ділянці попереку зліва та лівій сідниці; садна на задній поверхні лівого передпліччя, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а, в даному випадку, що призвели до смерті.

Причиною вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, які передбачені Правилами дорожнього руху, а саме:

п.1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.10.1 - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.2. - У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п. 12.4. - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

п.19.3 - У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення;

та лінії дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, згідно якої:

Горизонтальна розмітка має таке значення:

1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Вищевказані порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 .

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся.

Крім власного визнання, вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_9 в своїх заявах суду вказали, що не мають претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, при вибранні міри покарання просили суворо його не карати, визначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Досліджуючи письмові докази судом встановлено наступне.

За даними Витягу з кримінального провадження вбачається, що 04.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 внесено відомості по факту порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 .

За даними висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/123-21/7989-ІТ від 26.10.2021 року, за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу встановлено, що на момент огляду гальмова система автомобіля «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебувала в працездатному стані та виконувала свої конструктивні функції. Рульове керування автомобіля перебувало в несправному стані. Питання в частині того, чи впливали несправності на керованість транспортного засобу, коли виникли несправності та чи міг водій виявити несправності до ДТП, вирішити експертним шляхом в межах даного дослідження не видалося за можливе.

За даними висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/123-21/8000-ІТ від 27.10.2021 року, за результатами проведеної судової фототехнічної експертизи, встановлено, що швидкість автомобіля марки «Opel», моделі «Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 06:11:02 відеозапису «ch04_0005.mp4» становить ймовірно 100.8 км/год. Швидкість пішохода ОСОБА_10 з 06:09:43 по 06:09:45 відеозапису «ch04_0005.mp4» становить ймовірно 4,032 км/год. за допомогою програмного забезпечення «Kinovea» 0.9.5 виконано розкадровку відео файлу «ch04_0005.mp4». Файли розкадрування (61 файл формату jpg) збережено на DVD-R «OMEGA». Середня кількість кадрів в 1 секунду в період часу з 06:11:02 год. по 06:11:07 год становить 10 кадрів в секунду.

За даними висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №210 від 26.10.2021 року, при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньо-черепної травми з крововиливом під м`яку оболонку правої півкулі головного мозку, підшкірними крововиливами в м`які покриви правої лобної та тім`яної ділянок голови; тупої закритої травми грудної клітки з переломами грудини та семи ребер лівої половини грудної клітки з пораненням лівої легені та лівобічним гемопневмотораксом (накопичення повітря та крові в плевральній порожнині) та саднами задньої поверхні грудної клітки зліва; закритого перелому лівої плечової кістки; відкритих переломів діалізів обох кісток правої гомілки з раною на передній її поверхні; садна на задній поверхні лівого колінного суглобу; синця на задній поверхні лівого стегна; садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу; садна на передній поверхні правого колінного суглобу; садна на ділянці попереку зліва та лівій сідниці; садна на задній поверхні лівого передпліччя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля, що ріхався, послідуючим відкиданням тіла на тупе тверде покриття дороги, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові, а саме внаслідок наїзду автомобіля, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті.

В момент первинного контакту кузова автомобіля, що рухався з тілом гр. ОСОБА_10 , останній перебував у вертикальному положенні або близькому до нього оберненим задньою поверхнею свого тіла до автомобіля.

Смерть гр. ОСОБА_10 настала внаслідок тупої поєднаної травми голови, грудної клітки, лівого плеча та правої гомілки, яка супроводжувалась внутрішньо-черепною травмою у вигляді крововиливу під м`яку оболонку головного мозку, переломами грудини та семи ребер лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені та гемо пневмотораксом, закритим переломом діафіза лівої плечової кістки та відкритими переломами діалізів обох кісток правої гомілки, що супроводжувались гострою крововтратою та шоком.

При судово-токсикологічній експертизі крові та спинномозкової рідини з трупа ОСОБА_10 наявність етилового (винного) алкоголю не виявлено.

За даними висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/123-21/8396-ІТ від 28.10.2021 року, за результатами проведеної авто технічної експертизи обставин і механізму ДТП, встановлено, що в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , як оператор транспортного засобу, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.2, 12.4, 19.3 Правил дорожнього руху України та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1,зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку.

При заданих обставинах пригоди та вихідних даних, можливість у водія автомобіля «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_10 , який рухався в межах зустрічної смуги руху в попутному напрямку, забезпечувалася виконанням ним вимог п.п.10.1, 19.3 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, на підставі наведеного, з урахуванням визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 , досліджених в судовому засіданні протоколів слідчих дій та інших долучених до матеріалів кримінального провадження документів, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, доведена і його дії кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, кваліфікується як тяжкий злочин.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, що виразилося в усвідомленні у судовому засіданні протиправності вчиненого та щирому жалю з цього приводу, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що виразилося у послідовних показаннях щодо обставин та механізму здійснення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, добровільно відшкодував завдані збитки. Вказані обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності з урахуванням суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, раніше не судимий, вчинив тяжкий, проте необережний злочин, внаслідок якого загинула людина, позицію потерпілих, які не мають претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого та просили призначити покарання, яке не пов`язане з реальним позбавленням волі, та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а також висновки органу пробації, які містяться в досудовій доповіді та обставини, які пом`якшують, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, характер вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України в межах санкцій вказаної статті, але без реального його відбування, що буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення інженерно-транспортних та фототехнічної експертиз, підлягають стягненню із обвинуваченого згідно наданих доказів. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення шкоди, заподіяної життю загиблого внаслідок ДТП чоловіка останньої ОСОБА_10 , завдану вчиненим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.286 КК України, у розмірі страхової суми на одного потерпілого, яка становить 260000,00 грн., слід задовольнити повністю виходячи із наступного.

Так, 04 жовтня 2021 з вини водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки «Opel», моделі «Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_10 загинув.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , виданого 21.02.2019 року ТСЦ 2641, власником транспортного засобу марки «Opel», моделі «Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , є гр. ОСОБА_11 , житель с.Гута Богородчанського району Івано-Франківської області.

Разом з тим, згідно дослідженого судом Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203322331, який є візуальною формою полісу, що посвідчує укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 26 березня 2021 року ОСОБА_12 та ПрАТ СК «ВУСО» уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого вищевказаний транспортний засіб являється забезпеченим страховиком ПрАТ СК «ВУСО» та строк дії договору з 00:00 28.03.2021 року по 27.03.2022 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 260 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 грн.

Цивільний відповідач ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв щодо вирішення цивільного позову до суду не подавав.

Судом встановлено, що потерпіла/позивач по справі ОСОБА_6 з 25.10.1997 року перебувала в шлюбі із ОСОБА_10 , що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_3 , виданого 25.10.1997 року Ямпільською селищною радою Білогірського району Хмельницької області. Зазначені обставини сторонами, які брали участь в судовому засіданні, не оспорюються.

Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.128 КПК України «Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства».

У даному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_6 пред`явила цивільний позов до ПрАТ СК «ВУСО» про відшкодування завданої їй шкоди 09.11.2021 року, тобто до початку судового розгляду.

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У даному кримінальному провадження потерпіла заявила цивільний позов до ПрАТ СК «ВУСО», як до страхової компанії, з якою було укладено договір «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Тобто, між потерпілою та обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час, між обвинуваченим та страховою компанією ПрАТ СК «ВУСО» існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`порядку.

Зокрема, у відповідності до ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.

Разом з тим, визначений вказаним Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.

Право потерпілої ОСОБА_6 , якій шкода завдана кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому вона вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди, що повністю узгоджується із положеннями статей 15, 16 ЦК України.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них, яка визначена у ст. 35 Закону, передбачає відшкодування шкоди на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК України.

Незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування, тому, подавши позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, потерпілий здійснив відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Саме такий правовий висновок зробила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к).

Таким чином, з ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню страхова виплата за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (смерть чоловіка потерпілої ОСОБА_10 ) в межах страхової суми на одного потерпілого.

Керуючись ст.ст.75,76, ч.2 ст. 286 КК України, ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 6 /шість/ місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та додатковий обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту прогошення вироку суду.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному 04 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, накладених ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_13 від 06 жовтня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку із проведенням інженерно-транспортних та фототехнічної експертиз в кримінальному провадженні №0000398 в сумі 1372,96 грн., 858,10 грн. і 2059,44 грн., відповідно.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, 03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31) на користь ОСОБА_6 260000,00 грн. (двісті шістдесят тисяч гривень) страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Opel», моделі «Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який зберігається на території спеціального майданчика для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту у м.Шепетівка по вул.Старокостянтинівське шосе,31, - повернути користувачу ОСОБА_4 ;

- чорну барсетку із маркуванням «Benma POLO», чорні кросівки із маркуванням «Comfort Line», чорний кашкет із маркуванням «Function 86», куртку темно-синього кольору із маркуванням «Shell HELIX», сірий светр із маркуванням «Hpu M», які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області в м.Шепетівка вул.Валі Котика,3, - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- диск формату DVD-R, на якому міститься відеозапис із камери відеоспостереження, яка встановлена на приміщенні, розташованому по вул.Залізнична в смт Білогір`я Шепетівського району Хмельницької області, та яка зафіксувала обставини дорожньо-транспортної пригоди, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000768.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1