Ухвала

Іменем України
06 вересня 2021 року
м. Київ
Справа № 522/2581/21
Провадження № 51-4326 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою та, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу останньому з тримання під вартою на інший запобіжний захід.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , та вказану ухвалу залишено без зміни.

У касаційній скарзізахисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження захиснику на вказані судові рішення слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто вказаним рішенням визнано неконституційними виключно положення щодо неможливості апеляційного оскарження ухвал про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення рішення по суті.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник оскаржує ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року, постановлену за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 . Вказані судові рішення, відповідно до положень ч. 2 ст. 424 КПК України, не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 , а тому не підлягають оскарженню в касаційному порядку та не можуть бути предметом касаційного розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року, та ухвала Одеського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року, не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою захисника на вказані судові рішення слід відмовити.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 вказаної статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3