Провадження № 1-кп/127/913/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України відомості про яке внесено 10 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001342,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України.
В судовому засідання прокурор клопотав про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян. Прокурор клопотання обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшились. Просив врахувати, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу зброї та бойових припасів, що свідчить про суспільну небезпечність та антисоціальну поведінку обвинуваченого та те, що він перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того. ОСОБА_4 , офіційно не працює, не має постійного джерела доходів. Також, останній не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, та враховуючи міру покарання, яка може бути до нього застосовано у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти нові кримінальні правопорушення, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказав, що у його підзахисного є постійне місце проживання та реєстрації. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_4 має на утриманні непрацездатних батьків-пенсіонерів. Враховуючи вказане, а також, те що обвинувачений не висловлює намірів вчиняти перелічені прокурором дії, вважає, що до ОСОБА_4 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.
Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та матеріли провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2021 року обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою до 17.09.2021 року.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд приймає до уваги таке.
Раніше судимий ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадської безпеки, що передбачає як вид покарання позбавлення волі строком до семи років. Вказане в сукупності із відомостями про відсутність у ОСОБА_4 постійного місця проживання на території м. Вінниці та даними про попередні судимості ОСОБА_4 , свідчить про наявність ризику переховування від суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.
При цьому суд не вважає переконливим посилання сторони захисту про те, що від спроб переховування ОСОБА_4 стримає наявність батьків пенсійного віку, а також те, що вказана обставина забезпечить виконання ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків. Сама по собі наявність батьків непрацездатного віку не є достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, який згідно доказів у справі їх не утримував, оскільки не працював та стабільного доходу не мав. Вказане свідчить, що ОСОБА_4 питанням утримання батьків не обтяжений, зазначеного не робив і вказаний факт не є належним запобіжником і стримуючим фактором для обвинуваченого.
Крім цього, судом встановлено наявність ризику впливу обвинуваченого на свідків. Про вказане свідчить очевидне побоювання свідків при наданні свідчень в судовому засіданні. Так, допит одного із свідків був вимушено перерваний за станом його здоров`я. Допит декількох свідків із зміненими анкетними даними здійснюється з іншого приміщення із використанням технічних засобів, які унеможливлюють ідентифікацію останніх.
Враховуючи зазначене, суд вважає доведеними ризики можливого переховування ОСОБА_4 від суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому вказані факти переконують суд, що єдиним запобіжним заходом, що досягне мети його застосування є утримання під вартою, інші запобіжні заходи не гарантують забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не запобігатимуть спробам переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на вказане, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, а наведені в ньому ризики доведеними.
Водночас прокурор просив визначити обвинуваченому розмір застави.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Оскільки сторона обвинувачення просить визначити заставу обвинуваченому, суд приймає відповідне рішення та визначає розмір застави у зазначеному у клопотанні розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 10.09.2021 року до 08.11.2021 року, включно.
На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181600,00 гривень.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали до 08.11.2021 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя :