Дата документу 26.08.2021 Справа № 554/342/18
УХВАЛА
Іменем України

26 серпня 2021 р. слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши в м. Полтава клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 26.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2021 адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до документів.

В клопотанні зазначає про те, що в провадженні слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №0000049 від 26.08.2015р. за підозрою ОСОБА_3 за ч.5 ст.191 КК України. В повідомленні про підозру від 04.01.2018р. зазначено наступне: « ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». До обов`язків ОСОБА_3 відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.04.2014р. входило: дбайливо ставитися до переданих йому для збереження або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків; своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. Відповідно до наказу №70 від 20.08.2012р., ОСОБА_3 прийнято на посаду техніка-технолога з виробництва меблів, а з 01.04.2014р. переведений у відділ збуту на посаду дизайнера. З 01.04.2014р. ОСОБА_3 , працюючи на посаді дизайнера у відділі збуту, маючи згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 01.04.2014р., затвердженим генеральним директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 обов`язок дбайливо ставитися до переданих йому для збереження або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків, як представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в період часу з 06.11.2014р. по 11.02.2015р., на підставі договору від 06.11.2014р., укладеного між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 , згідно розписки від 11.02.2015р., отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 671 504 грн., що є особливо великим розміром, які з корисливою метою на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи характер суспільно-небезпечного діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в касу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не вніс, а привласнив і використав на власний розсуд. Таким чином, в період часу з 06.11.2014р. по 11.02.2015р., з метою використання отриманих від ОСОБА_7 грошових коштів на власні потреби, не здавши у визначеному порядку їх до каси ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », дизайнер у відділі збуту ОСОБА_3 , будучи матеріально-відповідальною особою, умисно, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, привласнив грошові кошти, які були ввірені йому та перебували в його віданні, чим заподіяв ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », згідно висновку судово-економічної експертизи №266 від 31.03.2017р. матеріальної шкоди на загальну суму 671 504 гривень (671 504/609=1102,6), що у 1102 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є шкодою в особливо великих розмірах.» Заявник зазначає, що повідомлення про підозру є незаконним, так як воно ґрунтується на підробленому договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.04.2014р., а також на завідомо неправдивому висновку судово-економічної експертизи №266 від 31.03.2017р., проведеної експертом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 . Підробленість договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.04.2014р. вбачається з висновку почеркознавчого дослідження від 16.12.2019р., наданого експертом з області криміналістичної експертизи документів ОСОБА_9 . З приводу підроблення договору проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000538 від 22.02.2020р. за ч.1 ст.358 КК України. Крім того, підозра ґрунтується на незаконному висновку судово-економічної експертизи №266 від 31.03.2017р., проведеної експертом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 . При дачі висновку експерт вийшла за межі своїх повноважень, а також надала неправдивий висновок, так як в матеріалах справи відсутні бухгалтерські документи (наприклад, акт інвентаризації), які підтверджують нестачу грошових коштів на підприємстві ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а отже неможливо стверджувати про наявність у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » нестачі, і відповідно - матеріальних збитків в сумі, яка зазначена в повідомленні про підозру. Даний висновок судово-економічної експертизи №266 від 31.03.2017р., складений експертом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , спростований висновком судової економічної експертизи № 5109 від 26.05.2020р., складеним судовим експертом ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , яким встановлено, що документами, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000049, не підтверджується нестача грошових коштів у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на суму 671 504,00 грн., тобто не підтверджуються матеріальні збитки, мова про які йде у повідомленні про підозру від 04.01.2018р.

Крім того, згідно з висновком комісійної економічної експертизи №21995/20-71/3944/21-71/3945/21-72 від 29.01.2021р., проведеною ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня нестача грошових коштів і відсутній матеріальний збиток у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У висновку експертів акцентована увага на тому, що нестача грошових коштів може бути встановлена виключно в ході інвентаризації і на підставі відповідного акту, однак такий акт в матеріалах справи відсутній. При цьому ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » двічі ухилилося від надання додаткових документів експертам (один з яких - на ухвалу слідчого судді), хоча підприємство має бути зацікавленим в наданні документів як потерпіла особа.

Тобто не підтверджуються матеріальні збитки, мова про які йдеться у повідомленні про підозру від 04.01.2018р.

З приводу видачі завідомо неправдивого висновку судово-економічної експертизи №266 від 31.03.2017р., який складений експертом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 18.08.2020р. за ч.1 ст.384 КК України.

За версією сторони захисту, бухгалтерська документація, яка міститься в матеріалах кримінального провадження №0000049, містить недостовірні відомості і складена «задніми числами», тому не знайшла свого відображення у бухгалтерському обліку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а отже і у фінансовій, а також у податковій звітності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », поданій до податкової інспекції, починаючи з 01.01.2015р.

Для перевірки версії сторони захисту і для здобуття доказів, які можуть додатково підтверджувати непричетність ОСОБА_3 до злочину і можуть свідчити про злочинні дії співробітників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », направлені на створення штучних доказів обвинувачення, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_11 від 26.01.2021р. був наданий тимчасовий доступ до фінансової документації ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », володільцем якої є ІНФОРМАЦІЯ_5 . Така документація була отримана слідчим і долучена до матеріалів кримінального провадження.

Для отримання роз`яснень з приводу змісту інформації, яка зазначена в даній фінансовій звітності, заявником замовлений висновок спеціаліста з питань обліку та звітності.

Згідно з висновком від 16.07.2021р., спростувати або підтвердити відображення збитків від дій ОСОБА_3 в фінансовій звітності не представляється можливим, так як необхідна додаткова первинна бухгалтерська документація ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Для витребування даної документації заявник звернулася до слідчого із клопотанням (копію додаю). Крім того, спеціаліст з обліку і звітності у висновку від 16.07.2021р. зазначила, що згідно з даними державного реєстру платників ПДВ ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код НОМЕР_1 ) зареєстровано платником податку на додану вартість з 28.02.2003 року. Реєстрація є дійсною і на теперішній час. Також згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » взято на облік платником єдиного податку ІНФОРМАЦІЯ_8 з 21.02.2003 року. Для «підприємств - єдинщиків» щодо нарахування податку на додану вартість діють загальні правила, а саме: нарахування здійснюються за першою подією надходження коштів або відвантаження (реалізація) за даними видаткових документів.Як вбачається з наданих ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » документів в рамках кримінального провадження №0000049 від 26.08.2015р. за підозрою ОСОБА_3 за ч.5 ст.191 КК України, які стали підставою для підозри, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відвантажило в вересні-жовтні 2016 року ОСОБА_7 продукцію на суму 662904,20 грн. згідно накладних:

Накладна від 28.09.2016р. №РН000127 на суму 59 685 грн.

Накладна від 30.09.2016р. №РН000128 на суму 205 678,90 грн.

Накладна від 18.10.2016р. №РН000130 на суму 123 136,10 грн.

Накладна від 18.10.2016р. №РН000131 на суму 274 404,20 грн.

Таким чином, по факту відвантаження продукції за вказаними видатковими накладними, необхідно було нарахувати та відобразити в податковому обліку податкові зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 110484 грн.

Прийняття зобов`язань, згідно з чинним законодавством супроводжується відповідним внесенням показників до декларації з ПДВ та складанням і реєстрацією податкових накладних. При цьому конкретний контрагент відображається за податковим номером і може бути виокремлений в податковій звітності.

Таким чином, відомості по відвантаженню ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) продукції, по якій нібито ОСОБА_3 заподіяв підприємству збитки, мали бути відображені у деклараціях з ПДВ за вересень та грудень 2016 року та у Додатку 5 до них «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.
Тому для можливого отримання доказів щодо складення співробітниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » документів «задніми числами», що може випливати з факту невідображення операцій по взаємовідносинам з ОСОБА_7 у податковій звітності, необхідно витребувати цю звітність в ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_1 ).

Заявник зверталася до ІНФОРМАЦІЯ_5 з адвокатськими запитами з проханням надати копії документів фінансової звітності та відомостей про ПДВ ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », однак отримала відмову з посиланням на конфіденційність інформації і на відсутність договору про надання правової допомоги, укладеного з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Отримати іншим шляхом цю інформацію не представляється можливим внаслідок конфіденційності.

Вказана обставина і стала підставою для звернення до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

В судовому засіданні адвокат підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
За положеннями пункту 19 частини першої статті 3 КПК України стороною кримінального провадження є: з боку обвинувачення слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники;

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Оскільки ОСОБА_3 є підозрюваним по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 26.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а адвокат ОСОБА_4 його представником, то вони мають право як сторона кримінального провадження звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Згідно статті 22 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій.

Відповідно до частини першої статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , у позасудовому порядку, позбавлена можливості отримати необхідні документи, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ), про що надала відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.11.2020 №43696/10/16-3104-01-27 та від 27.11.2020 №44027/10/16-31-04-04-14, слідчий суддя вважає, що сторона кримінального провадження довела, що витребувана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також враховуючи, що отримання зазначеної інформації для кримінального провадження буде мати доказове значення і забезпечувати виконання завдань кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Керуючись ст.ст. 110, 159-164, 166 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Надати тимчасовий доступ до документів, а саме: до декларацій з ПДВ за вересень та грудень 2016 року та Додатку 5 до них «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» що подані ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ), з можливістю їх копіювання та отриманням належно завірених копій.

Виконання ухвали доручити адвокату ОСОБА_4 ..
Визначити строк дії ухвали тривалістю в 1 (один) місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями Кримінального процесуального Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м. Полтави ОСОБА_1 .