Провадження №1-кп/523/1424/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з доданими до нього документами у кримінальному провадженні № 0000273 від 19.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
03.08.2021 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 30.07.2021 року прокурором, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000273 від 19.04.2021 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.08.2021 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні не заперечували проти призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Так, у вказаному кримінальному провадженні угода відсутня, підстав для закриття провадження передбачених п.п. 4-8,10 ч.1 та ч.2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України судом не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимога до нього які встановлені ст.291 Кримінального процесуального кодексу України, підстав для направлення обвинувального акта, для визначення підсудності не має так як кримінальне провадження підсудне Суворовському районному суду м. Одеси.

Будь ким клопотань про надання доручення про складання досудової доповіді не заявлено.

Зі змісту частини 5 статті 314 КПК України слідує, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді. Такої необхідності не має, тому суд вважає за можливе не призначати досудову доповідь по справі.

В ході підготовчого розгляду прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу.

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений: може переховуватись від суду оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, залишив місце скоєння злочину до приїзду поліції, до правоохоронних органів про вчинення кримінальних правопорушень не повідомив; може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на теперішній час не допитані, та під впливом обвинуваченого можуть змінити показання в залі судового засідання під час судового розгляду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний вчинив злочин у період іспитового строку.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що обвинувачений не має наміру не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, доводи прокурора нічим не доведені, є припущеннями, обвинувачення є необґрунтованими, обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, цивільну родину, на утриманні 3-х малолітніх дітей.

На цих підставах просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор заперечував проти іншого запобіжного заходу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього документи суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього документи з приводу запобіжного заходу, суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 цього Кодексу.

Суд вважає, наявним наразі ризик переховування від суду, адже ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, що відноситься до категорії тяжкого за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що засвідчується обвинувальним актом в якому зазначені докази на підтвердження обгрунтованості обвинувачення висунутого ОСОБА_4 . Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Суд вважає наявним ризик можливого незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, оскільки злочини які інкримінуються ОСОБА_4 вчинені із застосуванням насилля. Після відкриття усіх зібраних доказів, анкетних даних наявних свідків, потерпілого, (їх місця проживання) існує висока вірогідність спроби обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений може вплинути на свідків, потерпілого, які ще судом не допитані.

Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже за версією слідства вчинив злочин під час відбуття іспитового строку, тому існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим обвинувачений є громадянином України, зареєстрований та проживає в м. Одесі, мешкає у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_6 2020 р.н., ОСОБА_7 2017 р.н., ОСОБА_8 2016 р.н., що свідчать про наявність у нього стійких соціальних зв`язків. Проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину та дані про його особу, вказують на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, де вказано, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, у випадку підозри (обвинувачення) у злочині який вчинено із застосуванням насилля.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з цих самих підстав слід відмовити.

У справ заявлено цивільний позов. Так як форма і зміст позову відповідає приписам ЦПК України, він має бути прийнятий до розгляду.

Інших будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, а також з інших питань, передбачених ч.2 ст.315 КПК України, не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205, 217,314-316, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1.Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 121 ч. 1 КК України, на 12 годину 00 хвилин 20 серпня 2021 року у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси зал судових засідань №2.

2. Судовий розгляд здійснювати одноособово.

3.У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

4. Цивільний позов прийняти до розгляду.

5.Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. У задоволенні клопотання захисника - відмовити.

6. Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів тобто до 11.10.2021 року.

7.Строк дії ухвали до 11.10.2021 року включно.

8.Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», для виконання.

9.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

10.Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

11.В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1