Справа № 442/9375/21
Провадження № 1-кп/442/486/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

провівши підготовче судове засідання в залі суду в місті Дрогобичі по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000782 від 25.08.2021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, студента 3 курсу Національного університету «Львівська політехніка», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та її законного представника ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

-захисника потерпілих ОСОБА_16

встановив:
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України надійшов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 02.12.2021.

За зазначеним обвинувальним актом суддею було призначене підготовче судове засідання, під час проведення якого з`ясовано, що відповідно до положень ст. 32 КПК України дане кримінальне провадження підсудне Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.

Разом з тим, обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.

Угоди про примирення та про визнання винуватості в порядку, визначеному розділом VІ КПК України, учасниками кримінального провадження не укладалися.

Підстави, передбачені п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження, відсутні.

Немає також і підстав, передбачених ст. 335 КПК України, для зупинення кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з тих підстав, що на сьогоднішній день не змінились ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 обвинувачуються у порушенні правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілих, особливо тяжкого злочину, може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на потерпілих, свідків, у зв`язку з чим виникає необхідність у збереженні обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечили щодо обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави та призначення справи до судового розгляду.

Потерпілі та їх захисник просили продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, прийняти їх цивільні позови та призначити справу до судового розгляду.

Перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечать виконання ОСОБА_3 дотримання обов`язків, передбачених законом.

За таких обставин, вислухавши доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які свідчать про необхідність тримання під вартою обвинуваченого, думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо клопотання прокурора, думку потерпілих, беручи до уваги те, що, перебуваючи на волі обвинувачений може ухилятись від явки в судові засідання, суд дійшов висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно останнього у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки ризик втечі, може бути розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Від потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 надійшли цивільні позови до обвинуваченого про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з пред`явленням потерпілими цивільних позовів, їх слід визнати цивільними позивачами, а обвинуваченого ОСОБА_3 цивільним відповідачем.

Підстав, визначених у ч.2 ст. 27 КПК України, для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд не вбачає і вважає можливим призначити його до розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю учасників кримінального провадження.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 314-316, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:
Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України на 02 лютого 2022 року о 14 год. 00 хв.

ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 визнати цивільними позивачами, а ОСОБА_3 цивільним відповідачем.

Судовий розгляд провести суддею одноособово з обов`язковою участю учасників кримінального провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали до 21.02.2022.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.

Суддя ОСОБА_1