Справа № 541/1589/21
Провадження № 1-кп/541/182/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 15.06.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Ромодан, Миргородського району, Полтавської області, українки, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участі інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
14 червня 2021 року до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , про те, що протягом трьох тижнів тому невідомі здійснили крадіжку металобрухту з подвір`я та приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , завдавши потерпілій матеріальних збитків, сума яких встановлюється.

Встановлено, що 12.06.2021 ОСОБА_3 , вступив у злочинну змову із ОСОБА_4 , попередньо домовившись про вчинення корисливого злочину на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки мали важке матеріальне становище та потребували додаткового матеріального доходу.

Так, 12 червня 2021 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , проникли до приміщення сараю, розташованого за вищевказаною адресою, шляхом відсуву дерев`яних незакріплених дверей, що слугують стіною споруди, звідки вчинили крадіжку металобрухту, а саме: брухту міді, масою 0,6 кг та брухту латуні, масою 1,1 кг. В подальшому, не зупиняючись на досягненому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили потрапити до іншого сараю, що також розташований на території домоволодіння, з метою подальшого відшукання металобрухту. Вхід до приміщення було здійснено через вхідні двері, шляхом витягування прибойця із замком рукою з дерев`яної рами дверей. Потрапивши до сараю, під час огляду приміщення на предмет наявності майна, що може становити матеріальну цінність, ОСОБА_3 знайшов молоток з дерев`яною рукояткою, два алюмінієвих предмети круглої форми та брухт із нержавіючої сталі, масою 1.1 кг, які вирішив забрати з собою. Повертаючись до подвір`я, з якого ми прийшли, із вказаними речами, ОСОБА_3 помітив, що на приміщенні гаражу висить алюмінієва проволка в кількості трьох мотків, які останній також вирішив забрати із собою. Загальна маса викраденого брухту алюмінію становить 4,8 кг.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , досягнувши поставленої злочинної мети, вирішили покинути приміщення сараю та територію домоволодіння і в подальшому направилися до території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , яке визначили місцем зберігання викраденого майна до моменту його збуту.

У подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим довели злочин до кінця.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-21/7778-ТВ, вартість викраденого металобрухту становить 435 гривень 50 копійок (чотириста тридцять п`ять гривень п`ятдесят копійок). Також, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-21/7813- ТВ, вартість викраденого молотка становить 80 гривень (вісімдесят гривень).

У результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , загальна сума завданої матеріальної шкоди, спричинені потерпілій ОСОБА_8 , становить 515 гривень 50 копійок.

Такі дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до іншого приміщення, що є кваліфікуючими ознаками скоєного.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до іншого приміщення, що є кваліфікуючими ознаками скоєного.

30 червня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_5 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_6 зі згоди потерпілої ОСОБА_8 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.
30 червня 2021 року між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_7 зі згоди потерпілої ОСОБА_8 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди підозрювана ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 3 ст. 185 КК України, та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільним, потерпіла дала згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Обвинувачена свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваною про визнання винуватості є добровільною, потерпіла дала згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_5 за участі захисника, адвоката ОСОБА_6 зі згоди потерпілої ОСОБА_8 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 за участі захисника, адвоката ОСОБА_7 зі згоди потерпілої ОСОБА_8 і призначення їй узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст.100 КПК України.
Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 30 червня 2021 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Затвердити угоду від 30 червня 2021 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути зОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки на користь держави процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Речові докази у кримінальному провадженні поміщені до камери зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області: 1,1 кг брухту нержавіючої сталі; 1,1 кг брухту латуні; 0,6 кг брухту міді; 4,8 кг брухту алюмінію; молоток з дерев`яною рукояткою - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1