Дата документу Справа № 331/3968/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/3968/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1025/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула 15 листопада 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2020 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що на території Олександрівського та Вознесенівського району міста Запоріжжя, невстановлені особи, діючи групою осіб, створили та підтримують діяльність борделів, які замасковані під масажний салон з умовною назвою «Ego-Studio», в яких дівчата за грошову винагороду надають клієнтам послуги сексуального характеру, а також займаються втягненням інших осіб в заняття проституцією.
05.10.2021 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення візитних карток з рекламою даного салону, графіків чергувань дівчат, грошових коштів отриманих від клієнтів за надання послуг сексуального характеру, банківських терміналів, мобільних телефонів з номерами сім карток - НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які використовуються для реклами борделю, сертифікати масажистів, договори про надання правової допомоги, які укладаються з дівчатами, розписки про попередження щодо кримінальної відповідальності пов`язаної з наданням послуг салону, які власноруч пишуть дівчата, та інших речей, які на собі можуть мати сліди кримінального правопорушення.
06.10.2021 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
- банківський термінал «Verifone»;
- візитні картки з рекламою «Ego-Studio»;
- грошові кошти у загальній кількості 7000 гривень: 12 купюр номіналом 500 гривень, серій ВХ 7984439, ЗБ 8958714, ВЗ 4935424, ХВ 2087322, ВЕ 2119659, АА 8473627, ХЕ 3896448, УД 0879223, БВ 4129085, БВ 8439069, БТ 6992257, ВЕ 7094078, 5 купюр номіналом 200 гривень, серій ВИ 8844313, ГА 9686977, СЖ 6948766, ВЗ 2121229, ЕД 3182737;
- блокнот з черновими записами, де зазначено графік чергувань дівчат;
- аркуш паперу з графіком чергувань дівчат;
- договір оренди жилого приміщення кв. АДРЕСА_2 від 01.03.2020 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
- договір про надання правової допомоги на ім`я ОСОБА_11 , договір про оренду масажного місця на ім`я ОСОБА_11 , сертифікат на ім`я ОСОБА_11 , розписку від ОСОБА_11 , копії документів на ім`я ОСОБА_11 ;
- договір про надання правової допомоги на ім`я ОСОБА_12 , договір про оренду масажного місця на ім`я ОСОБА_12 , сертифікат на ім`я ОСОБА_12 , розписку від ОСОБА_12 ;
- медична книжка на ім`я ОСОБА_13 , медична картка на ім`я ОСОБА_13 , договір про надання правової допомоги на ім`я ОСОБА_13 , договір про оренду масажного місця на ім`я ОСОБА_13 , сертифікат на ім`я ОСОБА_13 , розписку від ОСОБА_13 ;
- інші документи та сертифікати масажистів на ім`я ОСОБА_14 та на ім`я ОСОБА_15 ;
- кліше «Ego-Studio»;
- документи по комунальним послугам та платежам, квитанції, доручення приміщення кв. АДРЕСА_2 ;
- медичні довідки (особисті медичні книжки), серії 1ААМ №549131, 1ААМ №549147, 1ААМ №447155, 1ААМ №447150;
- медичні картки на ім`я ОСОБА_15 , на ім`я ОСОБА_16 , на ім`я ОСОБА_17 , на ім`я ОСОБА_14 ;
- мобільний телефон з сім-картою НОМЕР_3 , ІМЕI1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 ;
- банківський термінал «Verifone VX520»;
- використані серветки білого кольору;
- предмет, зовні схожий на відеокамеру, чорного кольору.
На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також збирання доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення обшуку майно, яке згідно ст.98 КПК України може бути речовими доказом по даному кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого суддіЖовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Накладено арешт на майно, яке було вилучено 06 жовтня 2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у загальній кількості 7000 гривень: 12 купюр номіналом 500 гривень, серій ВХ 7984439, ЗБ 8958714, ВЗ 4935424, ХВ 2087322, ВЕ 2119659, АА 8473627, ХЕ 3896448, УД 0879223, БВ 4129085, БВ 8439069, БТ 6992257, ВЕ 7094078, 5 купюр номіналом 200 гривень, серій ВИ 8844313, ГА 9686977, СЖ 6948766, ВЗ 2121229, ЕД 3182737; договір оренди жилого приміщення кв. АДРЕСА_2 від 01.03.2020 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; договір про оренду масажного місця на ім`я ОСОБА_11 , договір про оренду масажного місця на ім`я ОСОБА_12 , медична книжка на ім`я ОСОБА_13 , медична картка на ім`я ОСОБА_13 , договір про оренду масажного місця на ім`я ОСОБА_13 ; кліше «Ego-Studio»; медичні довідки (особисті медичні книжки), серій 1ААМ №549131, 1ААМ №549147, 1ААМ №447155, 1ААМ №447150; медичні картки на ім`я ОСОБА_15 , на ім`я ОСОБА_16 , на ім`я ОСОБА_17 , на ім`я ОСОБА_14 ; мобільний телефон з сім-картою НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; використані серветки білого кольору; предмет, зовні схожий на відеокамеру, чорного кольору. В іншій частині заявленого клопотання відмовлено.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя прийшов до висновку, що існує сукупність правових підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом злочину, подальше проведення слідчих дій з ним не виявляється за можливе без застосування тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, тобто арешту, як це передбачено ст.170 КПК України. Щодо вилучених під час проведення обшуку копій документів на ім`я ОСОБА_11 ; документів по комунальним послугам та платежам, квитанцій, доручення приміщення кв. АДРЕСА_2 , то слідчим в клопотанні не наведено мети накладення арешту на зазначене майно, не зазначено чи є вилучене майно засобам чи знаряддям вчиненням злочину або може зберегти на собі сліди злочину, а отже в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що орендатори приміщення салону та представники підприємства ТОВ «КОМФОРТСЕРВІСЕГОГРУП», у яких вилучене майно, не є підозрюваними або обвинуваченими у зазначеному кримінальному провадженні. Причетність їх до вчинення будь-якого злочину слідством наразі не доведено, про що не наведено жодного аргументу. Також в клопотанні та матеріалами кримінального провадження детально не обґрунтовано, яке саме значення має вилучене майно для даного кримінального провадження або що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Вказує, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Але в ухвалі слідчого судді на обшук не будо зазначено безпосередньо майно, яке вилучено під час обшуку. Більш того, в ухвалі слідчого судді навіть не зазначені особи та підприємство ТОВ «КОМФОРТСЕРВІСЕГОГРУП», у яких фактично вилучено майно. Тобто саме вилучення електронних засобів зв`язку під час обшуку вже було здійснено незаконно.

Звертає увагу, що навіть тимчасове обмеження права власності є фактичне позбавлення власника майна можливості на свій розсуд користуватися та розпоряджатися цим майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Також зазначає, що представники ТОВ «КОМФОРТСЕРВІСЕГОГРУП» не були присутні в судовому засіданні, копія ухвали була отримана ним 20.10.2021 року, апеляційна скарга була подана 25.10.2021 року, а тому вважає строк пропущеним з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції представник власника майна, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю представника власника майна, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що представник власника майна не був присутнім в судовому засіданні, копія ухвали слідчого судді була отримана ним 20.10.2021 року, апеляційна скарга була подана ним 25.10.2021 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, у провадженні СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за № 0001295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2020 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що на території Олександрівського та Вознесенівського району міста Запоріжжя, невстановлені особи, діючи групою осіб, створили та підтримують діяльність борделів, які замасковані під масажний салон з умовною назвою «Ego-Studio», в яких дівчата за грошову винагороду надають клієнтам послуги сексуального характеру, а також займаються втягненням інших осіб в заняття проституцією.
В рамках цього кримінального провадження слідчим була доведена необхідність проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення візитних карток з рекламою даного салону, графіків чергувань дівчат, грошових коштів отриманих від клієнтів за надання послуг сексуального характеру, банківських терміналів, мобільних телефонів з номерами сім карток - НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які використовуються для реклами борделю, сертифікати масажистів, договори про надання правової допомоги, які укладаються з дівчатами, розписки про попередження щодо кримінальної відповідальності пов`язаної з наданням послуг салону, які власноруч пишуть дівчата, та інших речей, які на собі можуть мати сліди кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2021 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого було виявлено та вилучено вищезазначене майно.
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на виявлені та вилучені речі, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, з метою їх збереження, як речових доказів, та забезпечення виконання завдань кримінального провадження,

Отже, метою для накладення арешту на вилучено майно слідчий зазначав саме збереження речових доказів.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик відчуження, приховання майна, що підлягає арешту.

При цьому, задовольняючи частково клопотання слідчого, послався на те, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, може містити на собі відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на інше майно, то суд зазначив, що слідчим та прокурором не доведено відношення вказаного майна до кримінального провадження по якому здійснюється досудове розслідування, вказані висновки слідчого судді не оспорюються.

Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слід зауважити, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що тимчасово вилучене під час обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, містить на собі сліди кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто має значення речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України.

Враховуючи те, що тимчасово вилучене під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , майно містить на собі сліди злочину, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості пошкодити, знищити вказане майно або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя на законних підставах прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Не накладення арешту на зазначене майно може призвести до можливості його пошкодження, знищення, що унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Судова колегія погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та слідчий суддя накладав арешт на майно за наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про недодержання слідчим вимог ст.170 КПК України, та відсутність у суду правових підстав для накладення арешту колегія суддів вважає безпідставними.

Апеляційна інстанція також не погоджується з твердженнями адвоката про те, що арешт не може бути накладено на майно, власником якого є ТОВ «КОМФОРТСЕРВІСЕГОГРУП» через те, що у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, оскільки арешт на майно, яке визнано речовим доказом може бути накладено не лише на майно, яке належить виключно учасникам кримінального провадження, а на майно, яке належить будь-якій фізичній або юридичній особі, що відповідає вимогам ч.3 ст.170 КПК України.

При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання апелянта на те, що вилучення електронних засобів зв`язку під час обшуку було здійснено незаконно, також є безпідставними, оскільки ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2021 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання майна та можливістю його вилучення.

Обставини провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В даному провадженні дотриманий принцип співмірності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження та прав власника майна.

Крім того, у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4