Справа № 304/1027/21 Провадження № 1-кп/304/293/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальні провадження №0000087 від 06 травня 2021 року, № 0000094 від 06 вересня 2021 року та № 0000093 від 06 вересня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

- вироком Перечинського районного суду від 18 березня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки;

- вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 07 травня 2009 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України на підставі ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі;

- вироком Перечинського районного суду від 11 вересня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років один місяць. 05 червня 2012 року умовно-достроково звільнений з Бережанської виправної колонії Тернопільської області на підставі постанови Бережанського районного суду Тернопільської області, невідбутий строк - 1 рік 9 місяців 13 днів;

- вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2019 року звільнений від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строк;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_3 у жовтні 2020 року умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном і власного збагачення, знаходячись на території дворогосподарства АДРЕСА_1 , допомагаючи потерпілому ОСОБА_7 , переконавшись, що останній не бачить, зайшов всередину будинку, де з чайника, що знаходився у шафі, викрав золоті вироби, а саме: золоту підвіску 500 проби вагою 0,19 г, залишкова вартість якої становить 293,62 грн, золоту обручку 583 проби вагою 2,42 г, залишкова вартість якої становить 4360,64 грн, золоту підвіску 585 проби вагою 1,87 г, залишкова вартість якої становить 3381,15 грн, золоту каблучку 500 проби вагою 1,9 г, залишкова вартість якої становить 2936,23 грн, золоту каблучку 583 проби вагою без вставок 3,66 г, залишкова вартість якої становить 6595,03 грн, золоту підвіску 500 проби вагою 2,67 г, залишкова вартість якої становить 4126,18 грн, золотий ланцюжок 585 проби вагою 11,79 г, залишкова вартість якого становить 21317,55 грн, золотий ланцюжок 500 проби вагою 0,78 г, залишкова вартість якого становить 1205,40 грн, золотий ланцюжок 583 проби вагою 2,88 г, залишкова вартість якого становить 5189,53 грн, які у подальшому здав у ломбард у м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 05 вересня 2021 року близько 14.30 год, знаходячись біля кафе автобусної зупинки по вул. Радванка у с. Тур`я-Ремета, вул. Радванка, 87 Ужгородського району Закарпатської області, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_10 близько семи ударів кулаком в обличчя, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах правої скроневої ділянки з переходом на волосисту частину голови, верхньої повіки правого ока, скроневої ділянки зліва, вилиці з переходом на щоку зліва, тильної поверхні І-го пальця лівої кисті, середньої третини лівого передпліччя по передньо-внутрішній поверхні , передньої поверхні грудної клітки справа, садна нижньої губи більше зліва, перелом шостого ребра справа по передньо-аксілярній лінії, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 05 вересня 2021 року близько 15.00 год, знаходячись біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований у АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_6 , яка виникла у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_3 та спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , за якого заступився потерпілий, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел здійснити погрозу вбивством потерпілому, з метою залякування, усвідомлюючи, що висловлена ним погроза здатна викликати у потерпілого побоювання за своє життя, погрожував вбивством потерпілому, після чого пішов додому за адресою АДРЕСА_1 , звідки приніс сокиру, якою біля приміщення магазину замахувався та погрожував вбивством потерпілому ОСОБА_6 , при цьому останній, маючи реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, почав втікати та сховався за торгівельним закладом від ОСОБА_3 , а той, в свою чергу, тримаючи сокиру у руках, наздоганяв його.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 129 КК України.

Ухвалами Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 та 27 жовтня 2021 року вищевказані кримінальні провадження об`єднані в одне.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов на зупинку, де знаходився ОСОБА_10 . Між ними виникла словесна перепалка, в ході якої він почав бити потерпілого. Тоді до них підійшов потерпілий ОСОБА_6 , який хотів їх розборонити. Сокиру взяв, щоб налякати потерпілого ОСОБА_6 , при цьому наміру вбивати такого у нього не було. Також просив суворо його не карати, оскільки про вчинене жалкує.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що у вересні 2021 року він знаходився у магазині. Раптом він почув якийсь шум, а коли вийшов на вулицю, то побачив як ОСОБА_3 б`є ОСОБА_10 . Тоді він підійшов до них і почав розбороняти. Однак обвинувачений на це став погрожувати, що спалить магазин. Після цього він повернувся у магазин, а потім почув крики і побачив як ОСОБА_3 із сокирою у руках біжить прямо на нього. Побоюючись, він став тікати від обвинуваченого, який переслідував його з сокирою близько 300-500 м. Потім зателефонував у поліцію.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що обвинувачений працював у нього вдома, тому він довіряв йому. Обвинувачений інколи просив позичити йому гроші, на що він завжди погоджувався, давав гроші та деякі речі. У день крадіжки ОСОБА_3 знав, що він працює і вдома його не буде. Тоді обвинувачений викрав золоті прикраси його покійних дружини та матері, що зберігались у чайнику. Зникнення цих речей він виявив, коли відкладав посуд після церковної служби за дружиною. Потім ОСОБА_3 сам зізнався, що саме він викрав золото.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі та за участю його представника адвоката ОСОБА_8 . Обвинувачення підтримує у повному обсязі, просить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 найвищу міру покарання. Також зазначає, що жодного разу після події 05 вересня 2021 року він з ОСОБА_3 не спілкувався, останній не просив у нього вибачення, не каявся та не намагався допомогти при лікуванні отриманих травм.

У судовому засіданні представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 реальну міру покарання задовольнити цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочином.

Крім показів самого обвинуваченого ОСОБА_3 , вина такого підтверджується висновками експертів, зокрема:

- висновком експерта від 16 червня 2021 року № СЕ-19/107-21/5057-ТВ, згідно якого залишкова вартість каблучки золотої (вагою 1,9 г), яка була у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 року становить 2 936,23 грн, залишкова вартість каблучки золотою (вагою без вставок 3,66 г), яка була у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 року становить 6 595,03 грн, залишкова вартість підвіски золотої (вагою 2,67 г), яка була ц використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 року становить 4 126,18 грн;

- висновком експерта від 17 червня 2021 року № СЕ-19/107-21/5058-ТВ, згідно якого залишкова вартість ланцюжка золотого (вагою 11,79 г), який був у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 рок становить 21 317,55 грн, залишкова вартість ланцюжка золотого (вагою 0,78 г), який був у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 року становить 1 205,40 грн, залишкова вартість ланцюжка золотого (вагою 2,88 г), який був у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 року становить 5 189,53 грн;

- висновком експерта від 18 червня 2021 року № СЕ-19/107-21/5072-ТВ, згідно якого залишкова вартість підвіски золотої (вагою 0,19 г), яка була у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 року становить 293,62 грн, залишкова вартість обручки золотої (вагою 2,42 г), яка була у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 року становить 4 360,64 грн, залишкова вартість підвіски золотої (вагою 1,87 г), яка була у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 27 жовтня 2020 року становить 3 381,15 грн;

- висновком експерта № 302 від 06 вересня 2021 року, згідно якого на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах правої скроневої ділянки з переходом на волосисту частину голови, верхньої повіки правого ока, скроневої ділянки зліва, вилиці з переходом на щоку зліва, тильної поверхні І-го пальця лівої кисті, середньої третини лівого передпліччя по передньо-внутрішній поверхні, передньої поверхні грудної клітки справа, садна нижньої губи більше зліва, перелом 6 ребра справа по передньо-аксілярній лінії, що підтверджується рентгенологічним дослідженням від 09 вересня 2021 року та консультацією ортопеда травматолога від 09 вересня 2021 року. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини, при цьому йому могло бути нанесено близько семи ударів (в обличчя та по тілу). По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 05 вересня 2021 року. Малоймовірно виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту чи натикання на перешкоди. Тілесні ушкодження у вигляді синців, садна кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а тілесні ушкодження у вигляді перелому 6 ребра справа кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1996-I).

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого та дослідженням висновків експертів, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальні правопорушення відносяться до проступку (ч. 1 ст. 129 КК України) та нетяжких злочинів (ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185 КК України).

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно як тимчасово непрацюючий, проживає разом із сім`єю, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, перебуває на обліку кривдників за вчинення домашнього насильства, на диспансерному обліку у лікаря психіатра/нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

В той же час згідно із ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення даної особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становить дуже високу небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в у мовах ізоляції, суд, задля досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів згідно ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілими ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, у розмірі 49 405,33 грн та моральних збитків, завданих злочином, у розмірі 30 000 грн, суд приходить до наступного.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 викрав золоті прикраси, загальна вартість яких згідно висновків експертів № СЕ-19/107-21/5057-ТВ від 16 червня 2021 року, № СЕ-19/107-21/5058-ТВ від 17 червня 2021 року та №СЕ-19/107-21/5072-ТВ від 18 червня 2021 року, становить 49 405,33 грн, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну збитки на вказану суму.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність прямого причинного зв`язку між крадіжкою і спричиненими потерпілому ОСОБА_7 матеріальними збитками, підтверджені доказами у кримінальному провадженні, показами самого обвинуваченого та потерпілого.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю лікування, придбання ліків, які визначаються на підставі довідок, рецептів лікарів, рахунками про їх вартість тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Цим кримінальним правопорушенням потерпілим було спричинено моральні та фізичні страждання, що виразилось у сильних душевних переживаннях, страхах і фізичному болю.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Як зазначено у позовній заяві, потерпілим внаслідок вищезазначеної крадіжки завдано моральну шкоду, а саме потерпілий зазнав душевні страждання, які полягають у тому, що викрадені золоті вироби становили для нього пам`ять про померлих батьків та дружину, з якою у них не було дітей, а деякі золоті вироби були сімейними реліквіями.

Враховуючи наведене, а також принципи розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься у порядку ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129 та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити:

- за ч. 1 ст. 122 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 129 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, а саме: диск DVD+R 16х4,7 16 GB 120 MIN, що приєднано до матеріалів кримінального провадження зберігати при таких; сільськогосподарську сокиру з дерев`яною ручкою, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області знищити.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-21/5057-ТВ від 16 червня 2021 року у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп, № СЕ-19/107-21/5058-ТВ від 17 червня 2021 року у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп та товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-21/5072-ТВ від 18 червня 2021 року у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочином задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 49 405 (сорок дев`ять тисяч чотириста п`ять) грн 33 коп завданої майнової шкоди та 30 000 (тридцять тисяч) грн завданої моральної шкоди.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1