Справа № 199/19/22
В И Р О К
іменем України
04 січня 2022 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000645, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого:

-31 травня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

-18 вересня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 19 грудня 2021 року о 10:33 год. знаходився на території Амур-Нижньодніпровського району у місті Дніпрі, а саме на вулиці Бережній. Так, проходячи по вказаній вулиці, ОСОБА_4 захотів побачитися зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Далі, ОСОБА_4 , того ж дня, о 10:34 год., підійшов до паркану будинку АДРЕСА_3 , що належить відповідно до договору дарування серія та номер: ВТК №089839, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .
Реалізуючи такий, що раптово виник, кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, ОСОБА_4 19 грудня 2021 року, о 10:34 год., діючи умисно, незаконно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, подолав перешкоду, а саме переліз через паркан та потрапив на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , тим самим порушивши конституційне право на недоторканість іншого володіння особи.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в цей же день та час, діючи умисно, незаконно, всупереч волі власника, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні, після чого відчинив вхідні двері та зайшов в приміщення літньої кухні, яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_3 , тим самим порушивши конституційне право на недоторканість іншого володіння особи, однак, не виявивши всередині ОСОБА_5 , вийшов на подвір`я вищевказаного домоволодіння.
В цей час ОСОБА_5 , яка знаходилась всередині будинку за вищевказаною адресою, помітила ОСОБА_4 , який ходив на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , де біля вхідних дверей до приміщення будинку зупинила ОСОБА_4 та вивела останнього з території домоволодіння.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

-письмова заява ОСОБА_4 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

-письмова заява представника потерпілого ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, неодноразово судимою за вчинення аналогічних кримінальних проступків, має постійне місце проживання, не має постійного джерела доходу, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щиросердне каяття.

У якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , в обвинувальному акті зазначене вчинення кримінального правопорушення повторно.

Разом з тим, пункт 1 ч. 1 ст. 67 КК України передбачає, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються … вчинення злочину особою повторно.

Згідно вимог ч. 3 ст. 67 КК України, при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Вчинення кримінального правопорушення повторно не передбачене Кримінальним кодексом України у якості обставини, що обтяжує покарання.

Оскільки за цим вироком ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні не злочину, а кримінального проступку, повторність вчинення саме злочину в діях останнього відсутня.

Інші обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 ,судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки менш суворі види покарання через відсутність у обвинуваченого офіційного працевлаштування та постійного джерела доходу не будуть дієвими, не зможуть забезпечити досягнення їх мети, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 вересня 2021 року, яким ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 71 КК України засуджено до 1 року 1 місяця обмеження волі. Покарання за вказаним вироком ОСОБА_4 до цього часу не відбував.

Оскільки кримінальне правопорушення за цим вироком вчинено ОСОБА_4 після постановлення останнього вироку, остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково у вигляді 4 (чотирьох) місяців обмеження волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: диск для лазерних систем зчитування залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий:

04.01.2022