УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0001597 від 24.12.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження № 0001597 від 24.12.2020 про накладення арешту на автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ТОВ «Порше Лізинг Україна», що зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Тичини Павла, буд. 18, шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим управління Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 24.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001597 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 24.12.2020 о 15:35, на вул. Москалівській, біля буд. № 62, м. Харків, автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та залишив місце ДТП. Внаслідок вказаної ДТП, пішохід ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні.
23.12.2020 року слідчим ОСОБА_6 , проведено огляд місця зазначеної ДТП.
22.10.2021 року слідчим відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , в ході встановлення транспортного засобу було оглянуто та вилучено автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , затримано на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Таким чином, автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з чим, з метою зберігання речових доказів виникла необхідність в арешті автомобіля «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «Порше Лізинг Україна», що зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Тичини Павла, буд. 18. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі викладеного зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи, транспортно-трасологічної та інших автотехнічних експертиз.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання просила задовольнити. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР №0001597, що слідчим управління Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 24.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001597 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно протоколу огляду від 22.10.2021, слідчим було оглянуто та вилучено автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «Порше Лізинг Україна».
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, стороною обвинувачення дотримані процесуальні строки, передбачені ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0001597 від 24.12.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ТОВ «Порше Лізинг Україна», що зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Тичини Павла, буд. 18, шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження
Місцем зберігання автомобіля «ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО» р.н. НОМЕР_1 , згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної обробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104, визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1