Справа № 308/8264/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання процесуального прокурора ОСОБА_6 , про обрання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 Кримінального кодексу України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 60 днів, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

23 вересня 2021 року прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовано тим, що встановлені у ході досудового слідства та судового розгляду ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати і дають достатні підстави вважати, що у випадку необрання зазначеного стороною обвинувачення запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На вказані ризики, на думку прокурора, вказують ті обставини, що ОСОБА_4 , знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; матиме можливість, використовуючи свій авторитет та здобутий досвід, впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на підлеглих співробітників ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення; використовуючи свої зв`язки, зможе координувати дії з особами, які мають можливість впливати на викривлення даних, які мають значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Представник потерпілого Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, 22.08.2021 подав заяву, в якій просить проводити судове засідання у відсутності представника потерпілого.

Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Даний злочини відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

22.07.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на стадії підготовчого судового засідання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виглядідомашнього арешту в нічний період доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками зі сторони обвинувачення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу визначено до 22.09.2021, тобто строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу на момент розгляду даного клопотання закінчився.

На етапі судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні сторона обвинувачення просить обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилається на обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особистості обвинуваченого.

Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії розгляду вирішувати такі питання - як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку ст. 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості. Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 17, 22, 23, 26 КПК України.

Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом, встановленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу суд враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК), та коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі "Вренчев проти Сербії"), а також дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків за місцем проживання, репутацію, майновий стан.

Обвинувачений ОСОБА_4 з 05.05.2021 року перебуває під домашнім арештом, що вбачається з п.21 розділу 2 реєстру матеріалів досудового розслідування, має постійне місце проживання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 (в тому числі відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від суду в період з моменту надходження обвинувального акту обвинувального акту до суду 30.06.2021 ) суд вважає, що, незважаючи на серйозність висунутого обвинувачення та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення обвинуваченого від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст.179 КПК України).

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільну небезпеку злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 , та вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є достатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.

Пункт 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", вказує на те, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Так, особисте зобов`язання відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, є найбільш м`яким запобіжним заходом, який згідно з приписами ч.1 ст.179 КПК України полягає в покладенні судом на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Оскільки вирішення питань щодо запобіжного заходу на стадії судового розгляду відбувається в межах правил досудового розслідування і з врахуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та рішень Європейського Суду у справах "Водяник проти України" № 7554/10 від 02.10.2014 року, "Худойоров проти Росії" № 6847/02, суд дійшов висновку, що сукупний строк тримання обвинуваченого під домашнім арештом не може перевищувати шість місяців, що в разі задоволення клопотання прокурора буде мати місце 05.11.2021, а тому вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому, обов`язки, які суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 , пов`язані з певними обмеженнями (повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утриматись від спілкування зі свідками), неможливість залишити територію України (здати на зберігання до відповідних органів державної влади, за наявності, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну), та для належного контролю за поведінкою - носити електронний засіб контролю.

З урахуванням зазначених обставин суд відмовляє у застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та обирає особисте зобов`язання, що є достатньою мірою.

Керуючисьст.ст.176, 177, 178, 179, 181, 183, 195, 200, 201, 202,331, 350, 369, 372, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_4 - відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши прибувати до суду на кожну вимогу, з покладенням згідно ч.5 ст.194 КПК України наступних обов`язків:
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватись від спілкування із свідками зі сторони обвинувачення;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.179 КПК України).

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків до 19.12.2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Виконання ухвали в частині носіння електронного засобу контролю ОСОБА_4 покласти на Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на процесуального прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8