Справа № 534/1860/21
провадження № 1-кс/534/484/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2021 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , законного представника власника майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000503 від 19 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 152 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернулась прокурорка Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням, в якому в якому порушує питання про накладення арешту на мобільний телефон марки «Aelion» моделі «а600», золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з SIM-картою НОМЕР_3 ; тканинну кофту з капюшоном чорного кольору з зображенням вовка, сірого кольору марки «WHITE PARADISE»; джинси синього кольору марки «R. DISPLAY»; двоє трусів сірого кольору в смужку біло-блакитного кольору з резинкою чорного кольору, на якій маються смужки біло-синього кольору, марки «CLEVER KNIGHT 4XL», що належать ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, що будуть зберігатись в камері зберігання речових доказів ВП №2 КРУП ГУНП в Полтавській області.

Необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивована прокуроркою тим, що вказані речі, мають доказове значення по кримінальному провадженню та зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, тому мають значення для досудового розслідування і може бути використані як доказ.

За змістом внесеного клопотання, 19.10.2021 до чергової частини ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 15.10.2021 близько 18 год 00 хв., ОСОБА_6 , мешканець с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, перебуваючи на території покинутого учбового закладу (школи) по вул. Центральна с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, де намагався вступити у статевий зв`язок природнім способом із ОСОБА_7 , 2009 р.н., однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не належали від його волі.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.10.2021 за №0000503 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.4 ст.152 КК України.

19.10.2021 поблизу території домогосподарства АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , добровільно, в присутності понятих, видала працівникам поліції речі, що належать її сину ОСОБА_4 , 2006 р.н., а саме: мобільний телефон марки «Aelion» моделі «а600», золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з SIM-картою НОМЕР_3 , що вилучено та належним чином опечатано до поліетиленового пакету білого кольору експертної служби МВС України №0078510; тканинну кофту з капюшоном чорного кольору з зображенням вовка, сірого кольору марки «WHITE PARADISE»; джинси синього кольору марки «R. DISPLAY», що вилучено та належним чином опечатано до поліетиленового пакету білого кольору експертної служби МВС України №7236238; двоє трусів сірого кольору в смужку біло-блакитного кольору з резинкою чорного кольору, на якій маються смужки біло-синього кольору, марки «CLEVER KNIGHT 4XL», що вилучено та належним чином опечатано до поліетиленового пакету білого кольору експертної служби МВС України №7236263.

Зазначені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні від 19.10.2021 за №0000503 та поміщені до камери зберігання речових доказів ВП №2 КРУП ГУНП в Полтавській області.

У судовому засіданні прокурорка прохала клопотання задовольнити, оскільки речі, щодо яких наразі порушено питання про накладення арешту, могли на собі зберегти слідову інформацію та необхідні для перевірки обставин злочину та досягнення повноти всебічності та неупередженності розслідування кримінального правопорушення.

Володілець майна, його законна представниця у судовому засіданні не заперечували, щодо задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що вилучене вищевказане майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні від 19.10.2021 №0000503, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 152 КК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання документів вбачається, що вилучене майно має значення речового доказу для кримінального провадження.

Метою застосування арешту у даному випадку є відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя зауважує, що стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням практики ЄСПЛ щодо права на мирне володіння майном, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на майно зазначене у клопотанні від 20.10.2021, належного ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, клопотання про арешт вилученого майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.98,170,171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтаувської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000503 від 19 жовтня 2021 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Aelion» моделі «а600», золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з SIM-картою НОМЕР_3 ; тканинну кофту з капюшоном чорного кольору з зображенням вовка, сірого кольору марки «WHITE PARADISE»; джинси синього кольору марки «R. DISPLAY»; двоє трусів сірого кольору в смужку біло-блакитного кольору з резинкою чорного кольору, на якій маються смужки біло-синього кольору, марки «CLEVER KNIGHT 4XL» з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, які будуть зберігатись в камері зберігання речових доказів ВП №2 КРУП ГУНП в Полтавській області.

Роз`яснити учасникам розгляду справи право на звернення із клопотанням про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено в судовому засіданні о 13 год. 15 хв. 25 жовтня 2021 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області.