ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1026/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/72/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.121 КК
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року,-

Даним вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого ФГ Агротехнік, розлученого, військовозобов`язаного, раніше несудимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, встановлено йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 ч.1 п.1, п.2, ч.3 п.2 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Задоволено цивільний позов потерпілого та стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_11 відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрати на правову допомогу на загальну суму 213447 (двісті тринадцять тисяч чотириста сорок сім) гривень 09 копійок.
Вирішено питання речових доказів.
Згідно з вироком суду, 10 травня 2021 року близько 2 години у ОСОБА_8 , який знаходився неподалік входу у розважальний заклад Матриця, що в м.Заліщики по вул.С.Бандери,66 Тернопільської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, свідомо передбачаючи наслідки таких дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 знаючи, що здоров`я та життя людини охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком в живіт ОСОБА_11 , внаслідок чого заподіяв останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом петлі тонкого кишківника, який ускладнився розвитком розлитого гнійно-фіброзного перитоніту, яке за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , передбачена ч.1 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скарзі адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просять вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення і в задоволені цивільного позову потерпілого відмовити.
Вказують, що не погоджуються із вироком суду, оскільки його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а також судом при розгляді справи допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вважають, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Зазначає, що показання ОСОБА_11 під час судового провадження суттєво відрізнялись від тих, що були надані ним на досудовому розслідуванні.
Вказують, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під час допиту в судовому засіданні не повідомили суду, хто, коли та, за яких обставин вдарив їх сина, тому, на їх думку, показання цих свідків не є належними доказами вчинення кримінального правопорушення.

Звертають увагу на те, що вина ОСОБА_8 не підтверджується показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оскільки вони не були присутніми при виникненні конфлікту, не бачили чим він закінчився, а сприйняли інформацію, яку їм повідомив потерпілий.
Вважають, що суд першої інстанції неправильно виклав в судовому рішенні показання свідка ОСОБА_16 щодо повідомленої йому інформації від батька обвинуваченого та вказують, що показання ОСОБА_8 узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_17 ..
Вважають, що твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_8 наніс потерпілому удар кулаком в живіт були спростовані показаннями даного свідка, який був очевидцем події.
Наголошують на тому, що інших прямий доказів щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового розслідування зібрано не було.
Вважають, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в обвинуваченого був умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.
Вказують, що обвинувачений ОСОБА_8 і ОСОБА_11 не були між собою знайомі та неприязних відносин між ними не було, тому припускають, що словесна суперечка, яка виникла між ними навряд чи могла спровокувати умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тому вважають, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не була доведена в ході судового розгляду.
Зазначають, що, оскільки обвинувачений категорично заперечує свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, просять в задоволенні цивільного позову ОСОБА_11 відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_8 , в судових дебатах його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу просять її задовольнити, в судових дебатах представника потерпілого ОСОБА_11 -адвоката ОСОБА_7 , прокурора, які заперечили апеляційну скаргу обвинуваченого, вважають вирок суду обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу подану в інтересах обвинуваченого слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів та є обґрунтованими.
Вказаний висновок суд зробив на підставі досліджених в судовому засіданні, належно оцінених та детально викладених у вироку доказів.
З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції під час судового розгляду у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку були досліджені надані стороною обвинувачення докази, протоколи слідчих дій, висновки експертизи, інші письмові докази, показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, яким суд надав вірну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх достатності для прийняття відповідного процесуального рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження.
Як пояснив потерпілий ОСОБА_11 , в ніч з 9 на 10 травня відпочивав з друзями в нічному клубі "Матриця". ОСОБА_18 зустрів на дворі, коли той чіплявся до нього з питаннями, чому крутить сигарети.
Потерпілий вказав, що ОСОБА_8 завдав йому удар, від якого він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, відчув біль в животі. ОСОБА_19 допомогла йому добратися додому та, оскільки на наступний день біль не пройшов, його доставили в лікарню, де, навідуючи друзі повідомили, що його вдарив ОСОБА_8 , з яким він знайомий не був. Зазначив, що потім до нього в лікарню приходив ОСОБА_8 ..
Покази потерпілого узгоджуються з показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили, що в ніч на 10 травня 2021 року разом з ОСОБА_20 були у клубі Матриця, бачили ОСОБА_8 , який вітався із ОСОБА_21 .. Свідки вказали, що ОСОБА_22 виходив з приміщення клубу, а коли прийшов, то сказав, що на дворі у ОСОБА_23 виникли проблеми, і так як він його шарпав, то завдав удару ОСОБА_24 .. Коли вони вибігли на вулицю та знайшли потерпілого, останній скаржився на сильний біль в животі і повідомив, що його вдарив високий чоловік, що підходив до їх столика, а саме ОСОБА_25 , в лікарню їхати відмовився, думав біль мине, після чого вони машиною повезли його додому.
Допитані в суді свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_13 - батьки потерпілого вказали, що син приїхав у відпустку із-за кордону, де працює і 09.05.2021 року пішов з друзями відпочивати, коли повернувся не чули, проте на наступний день скаржився на біль в животі, а, будучи в лікарні сказав, що його вдарив в живіт незнайомець біля Матриці.
З показів свідка ОСОБА_16 вбачається, що від батька обвинуваченого дізнався, що його син підозрюється у побитті хлопця та був свідком розмови батьків обвинуваченого та потерпілого щодо відшкодування спричиненої шкоди потерпілому.
Покази потерпілого та свідків є логічними, послідовними, належними, підтверджуються іншими дослідженими в суді першої інстанції доказами, тому суд підставно послався на них вироку.
Як стверджує висновок судово-медичної експертизи №67 від 24.06.2021 року, у потерпілого ОСОБА_11 виявлено закриту травму живота з розривом петлі тонкого кишківника, який ускладнився розвитком розлитого гнійно-фіброзного перитоніту. Дане тілесне ушкодження характерне для виникнення внаслідок дії тупого предмету і могло утворитися при нанесенні удару кулаком.
За ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, дане тілесне ушкодження належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень і могло утворитися 10.05.2021 року.
Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України підтверджується іншими доказами, яким суд дав правильну правову оцінку.
Так, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.05.2021 року з фототаблицею до нього, потерпілий ОСОБА_11 розказав про конфлікт, який відбувся 10.05.2021 року біля нічного клубу Матриця між ним та ОСОБА_8 та показав механізм нанесення йому обвинуваченим удару.
З письмової заяви ОСОБА_8 від 13.05.2021 року та протоколу огляду з фототаблицею, останній надав для огляду свою кофту, яка була на ньому під час конфлікту, в якій розірвано рукав, що вказує на наявність сутички між обвинуваченим та потерпілим 10.05.2021 року.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №64 від 13.05.2021 року у ОСОБА_8 виявлено садно синець на лівому передпліччі, який належить до категорії легких тілесних ушкоджень, який міг утворитися 10.05.2021 року.
Суд правильно взяв до уваги протокол про прийняття від ОСОБА_11 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.05.2021 року, витяг з ЄРДР №0000141 від 11.05.2021 року про внесення відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, постанови про визнання речових доказів та рапорт старшого інспектора-чергового СРПП №3 відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_27 про отримання повідомлення від чергового лікаря про те, що в лікарню доставлено ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями.
Колегія суддів вважає, що суд правомірно послався на вищевказані докази, оскільки вони зібрані у визначеному законом порядку, є належними та допустимими, і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.
Обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи свою вину вказав, що в ніч з 9 на 10 травня 2021 року перебував з ОСОБА_28 біля входу у нічний клуб Матриця, зазначив, що між ним та ОСОБА_20 виник конфлікт, в ході якого відштовхнув останнього від себе, не заперечив, що приходив до потерпілого у лікарню.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи обстановку, яка передувала конфлікту, а саме словесної перепалки, розташування, характер виявлених у ОСОБА_11 ушкоджень та їх виникнення внаслідок дії тупого предмету, дійшов правильного висновку, що тілесне ушкодження під час конфлікту потерпілому спричинив ОСОБА_8 , які згідно з висновком експерта, відносяться до тяжких з ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Щодо показів свідка ОСОБА_16 про повідомлену йому інформацію від батька обвинуваченого, що його сина звинувачують у побитті хлопця, а не те, що його син побив потерпілого, то воно не впливає на відповідальність обвинуваченого.
Не заслуговують на увагу посилання захисників на показання свідка ОСОБА_17 , який заперечив нанесення обвинуваченим удару кулаком в живіт потерпілому, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження та направлені на уникнення обвинуваченим відповідальності.
Необґрунтованими є твердження захисників, що судом першої інстанції не з`ясовувалися певні розбіжності в показаннях потерпілого, даними ним в судовому засіданні та на досудовому розслідуванні, оскільки взяв до уваги покази безпосередньо надані ним в судовому засіданні, що відповідає вимогам ст. 23 КПК України.
За таких обставин, судом першої інстанції встановлена спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_8 на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, що підтверджується належним чином дослідженими та оціненими доказами, тому посилання захисників на те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України не була доведена, є необґрунтованим.
Обираючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції вірно, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд правильно взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання є особою молодого віку, врахував думку потерпілого, який просив його суворо не карати та, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, обрав ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Цивільний позов потерпілого судом вирішено відповідно до ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, суд правомірно, відповідно до ст.1195, 1197 ЦК України, стягнув з обвинуваченого в користь потерпілого матеріальну шкоду спричинену внаслідок ушкодженням здоров`я втраченого заробітку, в тому числі витрат, пов`язаних з авіаперельотами, у розмірі 98447,09 гривень, моральної шкоди, спричиненого сильного фізичного болю, душевних страждань, зміни способу життя у зв`язку з лікуванням, враховуючи засади розумності, виваженості і справедливості, суд обґрунтовано задовольнив вимоги в цій частині у розмірі 100000 гривень, та відповідно до ст. 118 КПК України підставно стягнув витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15000 гривень, а всього, на загальну суму 213447,09 гривень.
За таких обставин, вирок суду є обґрунтованим і законним, будь-яких підстав для його скасування та закриття провадження, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.
Судді