ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/584/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001776 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання дізнавача СД Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки «Ford» моделі Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ). Зобов`язано дізнавача, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001776, повернути автомобіль марки «Ford» моделі Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував відсутністю правових підстав для накладення арешту на майно та задоволення клопотання дізнавача.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Ford», моделі Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ), що на праві приватної власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_7 , із забороною розпорядження та користування.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує про те, що до Херсонського управління поліції надійшло повідомлення від територіального сервісного центру № 6541 Херсонської області про те, що 24.09.2021 при огляді транспортного засобу Форд Фокус 2007 року випуску кузов № НОМЕР_3 судовим експертом встановлено, що номер двигуна змінювався шляхом знищення механічним способом первинного номеру двигуна та нанесення на номерний майданчик символів поза умов заводу-виробника.

В ході огляду транспортного засобу дізнавачем відповідно до ч.5 ст.237 КПК України було вилучено автомобіль марки «Ford», моделі «Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ). Транспортний засіб поміщено на територію штраф-майданчика.

Постановою слідчого від 25.09.2021 року автомобіль марки «Ford», моделі «Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001776.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя не взяв до уваги, що автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди злочину, оскільки було встановлено, що номер двигуна змінювався шляхом знищення механічним способом первинного номеру двигуна та нанесення на номерний майданчик символів поза умов заводу-виробника та нанесення нового номеру двигуна.

Наявні правові підстави для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна, розпорядження ним в інший спосіб та знищення слідів злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, власника майна, які в судових дебатах залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, сектором дізнання Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001776 від 25.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2021 року під час реєстрації автомобіля марки «Ford» моделі Focus, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , в ході огляду судовим експертом було встановлено, що номер двигуна транспортного засобу змінювався шляхом знищення механічним способом первинного номеру двигуна та нанесення на номерний майданчик символів поза умов заводу-виробника.

В ході виїзду слідчо-оперативної групи було проведено огляд місця події, а саме огляд автомобіля марки «Ford» моделі «Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час якого вказаний автомобіль, ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) було тимчасово вилучено, транспортний засіб поміщено на відомчий майданчик для транспортних засобів.

27 вересня 2021 року дізнавач СД Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, за погодженням із прокурором Херсонської окружної прокуратури, звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Ford» моделі Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ). Клопотання мотивовано тим, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а також необхідністю встановлення чи спростування використання даного майна як засобу чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, речей, які можливо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

07 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області в задоволенні зазначеного клопотання дізнавача було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого, власника майна ОСОБА_7 , дослідив матеріали, додані до клопотання, та, всупереч доводам апелянта, дійшов вірного висновку про відсутність достатніх доказів та правових підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Ford» моделі Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ), оскільки органом досудового розслідування у клопотанні не доведено існування обставин, зазначених у ст.132 КПК України, не зазначено яке завдання має бути виконане шляхом арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Дослідивши доводи клопотання дізнавача та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про арешт майна.

З матеріалів провадження видно, що автомобіль марки «Ford» моделі Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) були вилучені під час огляду місця події, об`єктом огляду був вказаний транспортний засіб. За результатами проведення вказаної слідчої дії було складено протокол від 24.09.2021 року та вилучено вказане майно (а.п.9-11).

Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді про те, що майно, на яке в своєму клопотанні просить накласти арешт дізнавач, вилучено в поза процесуальний спосіб, оскільки з матеріалів не вбачається наявність передбачених законом підстав для проведення огляду місця події, а отже, фактично органом досудового розслідування всупереч вимог ст.234, ст.235 КПК України без відповідної ухвали суду було проведено обшук та вилучення транспортного засобу.

Слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що дізнавач СД Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ставлячи питання про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки «Ford» моделі Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) також не довів необхідність арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки належним чином не обгрунтував наявність існування ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Крім того, немотивованою є зазначена в клопотанні дізнавача мета накладення арешту, а саме встановлення чи спростування використання автомобіля як засобу чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також речей, які можливо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення з огляду на те, що матеріали провадження не містять інформації про використання даного транспортного засобу як засобу чи знаряддя вчинення злочину, перебування автомобіля у розшуку, про що також слушно зауважив слідчий суддя в оскаржуваному судовому рішенні.

Крім того, в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій власник майна ОСОБА_7 зазначив про готовність у будь-який час надати автомобіль за вимогою органу досудового розслідування.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

За наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наданих суду матеріалів, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.171-174, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання дізнавача СД Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» моделі Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього, свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_2 ) без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4