Номер провадження: 11-сс/813/340/22
Номер справи місцевого суду: 947/2167/22 1-кс/974/884/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у кримінальному провадженні №0000030 від 15.11.2021 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Целіноград, Казахстан, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої на посаді начальника управління економіки Южненської міської ради Одеського району Одеської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

встановив:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000030 від 15.11.2021 року за підозрою ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з 2015 року займає в Южненській міській раді Одеського району Одеської області (Далі «Южненська міська рада» або «ЮРМ») посаду начальника економічного управління, виконує організаційно розпорядчі обов`язки і як керівник структурного підрозділу органу місцевого самоврядування відповідно до ч. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Рішенням Южненської міської ради від 19.10.2016 року №400-VII прийнято «Програму фінансової підтримки об`єднань співвласників багатоквартирних будинків у м. Южному на 2017-2021 роки», остання редакція від 22.12.2020 р., затверджена рішенням Южненської міської ради № 35-VIIІ (далі Програма).

Відповідно до вказаної програми під час виконання ОСББ робіт з «капітального ремонту та планової модернізації ліфтів» фінансування витрат здійснюється на 97% управлінням економіки Южненської міської ради за кошти місцевого бюджету, а робіт з «капітального ремонту внутрішніх систем теплопостачання, водопостачання та каналізації, електропостачання» - на 70%.

Також відповідно до паспорту вказаної програми Управління економіки Южненської міської ради є співрозробником, відповідальним виконавцем та учасником вказаної програми.

Відповідно до додатку 2 до Програми, Управління економіки в ході реалізації та фінансування програми надає консультаційну допомогу, здійснює нагляд та контроль за використанням коштів.

Відповідно до своїх функціональних обов`язків на вказаній посаді ОСОБА_6 та підлеглі їй працівники економічного управління перевіряють на предмет повноти і правильності оформлення документи, які надаються організаціями співвласників багатоквартирних будинків для отримання бюджетного фінансування за вказаною Програмою.

У 2021 році за результатами тендерної процедури ТОВ «ОСББ Сервіс» () та ТОВ «Гамаюн Ліфт» (), засновником яких є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали з підрядниками договори відповідно на виконання робіт з капітального ремонту внутрішніх систем електропостачання житлового будинку та капітального ремонту - модернізації та пусконалагодження пасажирських ліфтів.

Зокрема, 20.08.2021 між замовником ОСББ «Приморська 21» та підрядником ТОВ «ОСББ Сервіс» укладено договір підряду № 20/08-01 на виконання робіт з «капітального ремонту внутрішніх систем електропостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 », ціна договору 1067180,57 грн., з яких, відповідно до Програми, 508780,57 грн. кошти ОСББ, а 558400,00 грн. кошти місцевого бюджету.

Крім того, 06.10.2021 між замовником ОСББ «Приморська 15» та підрядником ТОВ «Гамаюн Ліфт» укладено договір підряду № 6/10-01 на виконання робіт з «капітального ремонту: модернізація та пусконалогоджування пасажирських ліфтів за адресою: Одеська обл., м. Южне, вул. Приморська, 15, (ПАСС.)», ціна договору 559445,30 грн., з яких, відповідно до Програми, 47443,30 грн. кошти ОСББ, а 512002,00 грн. кошти місцевого бюджету (відповідно до додаткової угоди № 2 від 08.11.2021).

Крім того, 28.10.2021 між замовником ОСББ «Приморська 11» та підрядником ТОВ «Гамаюн Ліфт» укладено договір підряду № 28/10-1 на виконання робіт з «капітального ремонту: модернізація та пусконалогоджування пасажирських ліфтів за адресою: Одеська обл., м. Южне, вул. Приморська, 11», ціна договору 464223,27 грн., з яких, відповідно до Програми, 48471,27 грн. кошти ОСББ, а 415752,00 грн. кошти місцевого бюджету.

Крім того, 01.12.2021 між замовником ОСББ «Т.Г. Шевченко 7» та підрядником ТОВ «Гамаюн Ліфт» укладено договір підряду № 01/12-01 на виконання робіт з «капітального ремонту: заміна пасажирських ліфтів за адресою: Одеська обл., м. Южне, вул. Т.Г. Шевченка, 7», ціна договору 833645,62 грн., з яких, відповідно до Програми, 67778,62 грн. кошти ОСББ, а 765867,00 грн. кошти місцевого бюджету.

Будучи особисто знайомою з ОСОБА_8 та розуміючи, що він зацікавлений у тому, щоб вона та заступник Южненського міського голови начальник фінансового управління ОСОБА_9 за результатами розгляду поданих вказаними товариствами документів приймали рішення, які призводять до виплат їм бюджетних грошей, ОСОБА_6 вирішила незаконно збагатитися шляхом одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди.

Реалізуючи виниклий злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаючи що ОСОБА_8 є директором ТОВ «ОСББ Сервіс» та засновником ТОВ «ГАМАЮН ЛІФТ» в середині листопада 2021 року зустрілась з останнім у м. Южному та повідомила, що для подальшої роботи та фінансування виконаних вказаними товариствами робіт необхідно сплатити через їй та іншим посадовим особам виконкому Южненської міської ради «кешбек» у розмірі 10% від коштів місцевих бюджетів по договору з ремонту електропостачання та 15% від коштів місцевих бюджетів по договорах з ремонту та заміни ліфтового обладнання. Водночас, ОСОБА_6 навела приклади негативного розвитку подій у разі, якщо ОСОБА_8 не погодиться на такі умови.

Далі, ОСОБА_8 розуміючи, що від того які рішення щодо поданих ним документів (актів виконаних робіт та інших передбачених Програмою документів) будуть прийняті ОСОБА_6 як начальником управління економіки ЮМР, залежить швидкість та результат оплати ЮМР виконаних його товариствами робіт, погодився надати ОСОБА_6 неправомірну вигоду за наступних обставин.

В подальшому, 07.12.2021 ОСОБА_8 , на виконання вимоги ОСОБА_6 передав їй через ОСОБА_10 56000 гривень, що дорівнює 10% від коштів місцевого бюджету, сплачених ЮМР за вказаним вище договором підряду № 20/08-01від 20.08.2021. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел одержала ці грошові кошті як першу частину неправомірної вигоди.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_6 17.01.2022 зустрілася з ОСОБА_8 , у місті Южному та висловила йому вимогу передати їй через ОСОБА_10 другу частину неправомірної вигоди, тобто 15% від коштів місцевого бюджету, сплачених ЮМР за договорами №№ 28/10-1 від 28.10.2021, 6/10-01 від 06.10.2021, 01/12-01 від 01.12.2021.

Закінчуючи реалізацію свого злочинного умислу, 18.01.02021 ОСОБА_6 у під`їзду будинку по АДРЕСА_3 одержала від ОСОБА_8 через ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 255000 грн. як другу частину неправомірної вигоди за виконання нею дій з використанням службового становища.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_6 у період з 07.12.2021 по 18.01.2022 шляхом вимагання, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у великому розмірі на загальну суму 311000 гривень.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2022 року, задоволено частково клопотання заступника керівника Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_11 та відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.03.2022 року, з визначенням застави у розмірі 125 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 310 125 грн., а також покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Одночасно відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про взяття на поруки підозрюваної ОСОБА_6 .
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.368 КК України, а встановлена наявність ризиків, а саме: підозрювана може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні та вжити заходів щодо знищення, переховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та не всі відшукані та вилучені, а також наявний ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень. Врахувавши вагомість наявних доказів про існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні нею інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що може загрожувати останній у разі визнання її винуватою, особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку в подальшому доповнив, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора частково та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Захисник посилається на необґрунтованість та невмотивованість оскарженої ухвали, з огляду на не врахування слідчим суддею необґрунтованості підозри та кваліфікації дій ОСОБА_6 , стверджує про недоведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також на неврахування слідчим суддею особи підозрюваного, наявності у неї міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики, репутацію, відсутність судимостей. Крім того, захисник вважає необґрунтованим розмір, застосованої відносно ОСОБА_6 застави.
Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак надіслав заяву, в якій просив апеляційний розгляд здійснити за його відсутності, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права прокурора на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що останній, будучи повідомленим про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення підозрюваної та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали судового та кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.194 КПК, та прийняв обґрунтоване рішення про застосування відносно підозрюваної строку найсуворішого запобіжного заходу з можливістю визначення розміру застави.
Доводи захисника ОСОБА_7 щодо відсутності обставин, які можуть вказувати на наявність в діях ОСОБА_6 ознак злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, апеляційний суд вважає необгрунтованими з огляду на таке.
Питання обґрунтованості підозри детально досліджено при вирішенні питання щодо обрання слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , а докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, та які були перевірені слідчим суддею, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй злочину.
Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.
При цьому, апеляційний суд констатує, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.
Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
За таких обставин, доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри є неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_6 інкриміновано злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України за кваліфікуючими ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, у великому розмірі, службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. А відповідно до повідомлення про підозру та клопотання прокурора, до вказаних дій ОСОБА_6 можуть бути причетні й інші особи, що має бути встановлено в ході досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії.
Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені в оскарженій ухвалі, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.
Запобіжний захід застосовується та продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Питання щодо існування ризику переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду на противагу доводам апеляційної скарги захисника, взагалі не було предметом розгляду слідчого судді та існування зазначеного ризику ним не досліджувався.
Натомість, слідчим суддею детально проаналізовано наявність можливого існування ризиків незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, оскільки злочин, що інкримінується ОСОБА_6 , пов`язаний з виконанням нею своїх службових обов`язків, в тому числі у колі підпорядкованих працівників, з чого також вбачається наявність існування ризику знищення, переховування, спотворення речей і документів, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки у останньої наявний доступ до службових кабінетів, техніки та службових документів, які можуть мати значення у кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею в достатній мірі перевірено і наявність існування ризику вчинення іншого, тому числі аналогічного злочину, оскільки відповідно до наявних матеріалів провадження, а також клопотання слідчого, ОСОБА_6 до затримання, отримала першу частину неправомірної вигоди, однак на цьому не зупинилась обґрунтовано підозрюється у вимаганні другої частини такої вигоди, яку отримала.
При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на потерпілих, свідків та інших, можливо причетних до злочину осіб, у даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.
Апеляційний суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваної ОСОБА_6 на потерпілого та свідків, оскільки покази потерпілого та свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, перебуваючи на свободі, підозрювана, може здійснювати незаконний вплив на них, схиляючи до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може здійснювати незаконний вплив на інших підозрюваних у кримінальному провадженні.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК, в даному кримінальному провадженні продовжує існувати.
Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваної від досудового розслідування при обранні відносно неї іншого запобіжного заходу.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки зазначений запобіжний захід, з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам, з огляду на обставини, зазначені вище.
Апеляційним судом враховуються доводи сторони захисту стосовно наявності у підозрюваної місця мешкання, міцності соціальних зв`язків, наявності неповнолітньої дитини на утриманні, репутації та позитивних характеристик, нехтуючи якими остання все ж таки обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного злочину, який в свою чергу підриває авторитет до державних органів та органів місцевого самоврядування. Вказані обставини не є достатніми та такими, які можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою за станом здоров`я. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваної під вартою.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що за ОСОБА_6 була внесена застава, визначена оскаржуваною ухвалою слідчого судді та підозрювана вважається такою щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді застави, та у разі порушення обов`язків, покладених на неї слідчим суддею, слідчий/прокурор вправі звернутись до слідчого судді з клопотанням про застосування застави у більшому розмірі, або іншого запобіжного заходу. Зазначені обставини, на думку апеляційного суду будуть достатнім стримуючим фактором щодо запобіганням ризикам, встановленим під час розгляду клопотання прокурора.
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу непомірності визначеної слідчим суддею застави є голослівною, з огляду на те, що така застава внесена та підозрювана звільнена з-під варти. Крім того, слідчим суддею був перевірений майновий стан підозрюваної, яка має у власності об`єкти нерухомості, транспортний засіб, дохід за основним місцем роботи, має значні грошові активи як у національній, так і в іноземній валюті, зважаючи на що, визначений розмір застави не може бути для неї явно непомірним.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що надані прокурором до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого їй злочину, та існування ризиків, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, суд визнає безпідставними.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2022 року, щодо обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у кримінальному провадженні №0000030 від 15.11.2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4