Справа № 459/3132/19
Провадження № 1-кс/459/1585/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Червонограді заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 27.02.2017 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України

У С Т А Н О В И В :

23.11.2021року захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 було подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , яку згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 року було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування відводу заявник вказав, що у нього виникають обгрунтовані сумніви у неупередженості головуючого, оскільки ним у підготовчому судовому засіданні в порядку ч.2 ст. 303 КПК Украни було подано скаргу про визнання протиправними дій слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , які полягали у незаконному визнанні, вилучених 02.07.2019 року у гр. ОСОБА_3 грошових коштів та предметів речовими доказами. 20.05.2021 року суддя ОСОБА_5 виніс ухвалу, якою відмовив в задоволенні даної скарги, де зазначив, що суд вважає обгрунтованими твердження сторони захисту про недотримання слідчим вимог ст. 98 КПК України в частині незазначення у постанові від 03.07.2019 року про визнання речовими доказами предметів та грошових коштів (а саме що саме доказують предмети, які були вилучені в ході обшуку у ОСОБА_3 , а також яке саме значення вони мають для кримінального провадження). Поряд з цим, у вищезазначеній ухвалі зазначено, що такі порушення суд не вважає істотними і такими, що є безумовною та єдиною визначальною підставою для визнання протиправними дій слідчого по даному кримінальному провадженні у цілому. У зв`язку із цим заявник вважає, що суддя ОСОБА_5 , відмовляючи у задоволенні скарги на дії слідчого, прикрив протиправні дії слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні, приховав фактині обставини злочинних дій слідчого, що свідчить про порушення не лише процесуального закону, але й конституційних і конвенційних норм. Відтак, посилаючись на п. 3, 4 ч.1 ст. 75 КПК України, просить відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000231 від 27.02.2017 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України.

Ознайомившись із заявою про відвід та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 статті 344 КПК України питання про відвід вирішується судом згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.

Відповідно до статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід, відповідно і про самовідвід, можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі в судовому провадженні.

Статею 75 КПК України визначені обставини, які можуть бути підставою для відводу судді і їх перелік є вичерпним. Суть цієї норми полягає в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участь в розгляді кримінального провадження.

Судом встановлено, що підставою заявленого відводу заявник вважає інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді (п.4 ч. 1ст.75 КПК України), оскільки головуючий суддя виніс ухвалу, якою відмовив в задоволенні скарги щодо визнання протиправними дій слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .

Проаналізувавши заяву про відвід та дослідивши матеріали справи, суд не встановив жодних обставин, які дійсно свідчать про необ`єктивність та упередженість головуючого судді. Посилання на те, що суддявиніс ухвалу про відмову в задоволенні скарги не свідчить про його упередженість та не може бути підставою для його відводу.
Відтак, суд вважає, що доводи заявника є суб`єктивними та зводяться до незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями.
Прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Правову оцінку дій суду під час розгляду справи, перевірку законності та обґрунтованості прийнятих судових рішень має виключно суд апеляційної та касаційної інстанції відповідно до процесуального законодавства в межах провадження відповідної справи.
Згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 23 даного закону суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом. Згідно ч.2 ст. 48 вищевказаного закону суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Таким чином, винесення рішення по справі суддею є його професійним обов`язком та не може свідчити про наявність порушень вимог процесуального законодавства при винесенні рішення не на користь однієї з сторін.

Отже, суд зазначає, що обставини, на які покликається заявник не є доказами упередженості чи певної зацікавленості судді у наслідках розгляду вищевказаного кримінального провадження. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не встановлено.
Аналізуючи мотиви заяви про відвід, суд вважає, що такі з точки зору норм матеріального та процесуального права, не кореспондуються із змістом ст. 75 КПК України щодо обставин, які виключають участь судді у розгляді справи, а тому у задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити у зв`язку з її безпідставністю.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000231 від 27.02.2017 р. за ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1