Справа № 347/2516/21
Провадження № 11-сс/4808/43/22
Категорія ст. 197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2022 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою -

за участю: прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді як необґрунтовану скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною не залишати житло в період часу з 22-00 год. до 07-00 год. Вважає, що слідчим суддею не наведено будь-яких доказів необхідності застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою без визначення застави. На думку апелянта, відомості, що характеризують підозрюваного, який раніше несудимий, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем мешкання, проживає із матір`ю пенсійного віку, яка потребує стороннього догляду, надав допомогу потерпілому після спричинення ушкодження, не переховувався від слідства, має постійне місце мешкання та місці соціальні зв`язки, а також відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілого. Апелянт стверджує, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, й ОСОБА_7 вважається особою, що є несудимим внаслідок погашення. Вказує на необхідність визначення застави у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що прямо передбачено ст.ст. 182, 183 КПК України. Водночас, апелянт наголошує на тому, що строк досудового розслідування не продовжувався й клопотання про продовження строку не було вручено підозрюваному, а термін тримання під вартою визначений поза межами строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді від 24.01.2022 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 терміном на 60 днів, тобто до 23.03.2022 року, обґрунтовуючи тим, що ризики передбачені статтею 177 КПК України ще досі існують і для їх запобігання застосування більш м?яких запобіжних заходів є недоцільним, й стороною обвинувачення доведено наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.
Під час апеляційного провадження:

- підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого;

- прокурор просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, виходячи наступного.

З наданих суду матеріалів провадження вбачаться, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному спричиненні тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння (умисне тяжке тілесне ушкодження) за кримінальним провадженням №0000194 від 30.11.2021 року (а.п. 18-20).

Вбачається, що ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2021 року щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 27.01.2022 року (а.п. 24-26).

Згідно з приписами ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею не були дотримані.

Матеріали провадження не містять жодного процесуального документу про продовження строку досудового розслідування, й під час апеляційного перегляду сторона обвинувачення не надала доказів щодо продовження вказано строку досудового розслідування, повідомивши виключно те, що на даний час обвинувальний висновок вже скеровано до суду першої інстанції.

Продовження слідчим суддею строку тримання під вартою ОСОБА_7 поза межами строку досудового розслідування є істотним порушенням як норм національного права, так й міжнародного права.

Відповідно до ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК України.
30.11.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України (а.п. 18-20).

21.01.2022 року керівник органу досудового розслідування звертається до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 (а.п. 1-3), в якому не наведеного жодного доказу щодо продовження строків досудового розслідування.

Отже, станом на дату подання клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 доказів продовження строку досудового розслідування були відсутні.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що при винесенні ухвали, слідчий суддя допустив суттєве порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не узгоджуються з вимогами, визначеними ч. 3 ст. 197 КПК України.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції викладеної у рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», «розумність» строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотання про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Таким чином колегія суддів доходить висновку про необхідність ухвалення нового судового рішення, яким необхідно відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки стороною державного обвинувачення не надано даних про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000194 від 30.11.2021 року.

З наведеного вбачається, що особа не може утримуватися під вартою поза межами визначеного законом строку, а тому ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти в порядку ч. 5 ст. 202 КПК України, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

За таких підстав, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2022 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання від 21 січня 2022 року керівника органу досудового розвідування заступника начальника начальника СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти в порядку ч. 5 ст. 202 КПК України, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4