Провадження №11-сс/824/326/2022 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
заявника, в особі директора
ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою заявника в особі директора ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001336 від 22.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.361 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

13 грудня 2021 року до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0001336 від 22.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.361 КК України, а саме: на грошові кошти, що розміщені на рахунках ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», , відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 та АТ «ПУМБ» ): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , у частині позбавлення права відчуження, розпорядження, користування.

Також прокурор в клопотанні просить заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися грошовими коштами, що розміщені на рахунках ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Зазначає, що на даний час наявні ризики, що власники, керівник ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» або їх представники, усвідомлюючи факт притягнення до кримінальної відповідальності можуть здійснити приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження майна зазначеного у клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року вказане клопотання задоволено та накладено арешт на зазначене у ньому майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на врахування правового обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173, КПК України. Зазначив, що арешт на вказане майно накладається з метою збереження речових доказів, так як воно відповідає вимогам ст.98 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді заявник в особі директора ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, необґрунтованою та зазначає, що ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» не є факторинговою компанією, а отже не має жодного відношення до кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.361 КК України. ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» є діючим підприємством реального сектору економіки, має трудові ресурси, здійснює господарську діяльність з кредитування населення України за рахунок власних грошових коштів відповідно до приписів чинного законодавства України, жодних правовідносин з громадянами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та підконтрольними ним ГО «Всеукраїнське об`єднання приватних виконавців «Факт», ТОВ «Юридична компанія «Факт» та ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» не має. Наголошує, що арешт коштів на рахунках підприємства призвів до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності товариства, внаслідок якого припинено надання кредитів позичальникам, не виплачено заробітну плату працівникам та не сплачено обов`язкові податки та збори до державного бюджету, оскільки товариство позбавлене можливості користуватися власними грошовими коштами. Окрім цього, розгляд клопотання здійснювався без участі представника власника майна та стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який міг би свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, та причетність ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» до такого кримінального правопорушення, а також належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність накладення арешту на поточні рахунки ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» із зобов`язанням заборони в розпорядженні грошовими коштами. При цьому, у кримінальному проваджені №0001336 від 22.06.2021 року підозра посадовим особам товариства не вручалась, посадові особи не допитувались. Також зазначає, що відсутні обґрунтовані підстави вважати, що арештовані за ухвалою слідчого судді грошові кошти на рахунках ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.170 КПК України. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;
представника ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» в особі директора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її у повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Під час розгляду апеляційних скарг колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

За ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

У відповідності дост.98 КПК Україниречовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0001336 від 22.06.2021 року, про накладення арешту на грошові кошти, що розміщені на рахунках ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», , відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 та АТ «ПУМБ» ): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , як убачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до нього, прийшов до правильного висновку щодо необхідності накладення арешту на майно, в тому числі з метою збереження речових доказів, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому слідчим суддею враховано постанову слідчого слідчої групи ГСУ НП України слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_13 від 10.12.2021 року про визнання вищезазначених грошових коштів речовими доказами.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з цим колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Доводи автора апеляційної скарги про те, що арешт накладено на грошові кошти товариства, яке не має жодного відношення до кримінального провадження в рамках якого його накладено, та те, що підозра посадовим особам товариства не вручалась, посадові особи не допитувались, є непереконливими, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Також, всупереч доводам апеляційної скарги, згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на гроші у безготівковій формі, в тому числі на кошти, які знаходяться на банківських рахунках.

До того ж, згідно з ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя не оцінивши розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», необґрунтовано накладав арешт на усі грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках вказаного товариства, в тому числі і на видаткові операції по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, пов`язаних з виплатою заробітної плати, що призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах товариства.

Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для зобов`язання службових осіб та працівників банків вчиняти дії, пов`язані із наданням інформації про залишок коштів на рахунках, тобто пов`язані із розкриттям банківської таємниці, що не відповідає завданням арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, а є по суті тимчасовим доступом до речей та документів, тобто іншим окремим заходом забезпечення кримінального провадження.

Тому орган досудового розслідування у разі виникнення потреби стосовно отримання інформації, яка становить банківську таємницю, та за наявності передбачених для цього достатніх підстав може звернутись до суду в порядку ст.162 КПК України з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга представника ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» в особі директора ОСОБА_9 частковому задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти які у безготівковому вигляді, що розміщені на рахунках ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», , відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 та АТ «ПУМБ» ): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , за виключенням операцій зі сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та інших цільових фондів, а також виплати заробітної плати працівникам ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника в особі директора ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ» ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001336 від 22.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.361 КК України, а саме на грошові кошти, що розміщені на рахунках ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», , відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 та АТ «ПУМБ» ): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 у частині позбавлення права відчуження, розпорядження, користування, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якоюклопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0001336 від 22.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.361 КК України, а саме: на грошові кошти, що розміщені на рахунках ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», , відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 та АТ «ПУМБ» ): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , у частині позбавлення права відчуження, розпорядження, користування, задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що розміщені на рахунках ТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ», , відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (): НОМЕР_1 та АТ «ПУМБ» ): НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , у частині позбавлення права відчуження, розпорядження, користування, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та інших цільових фондів, а також виплати заробітної плати працівникамТОВ «ЦЕНТРОКРЕДИТ».

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4