Провадження №: 1-кп/752/1991/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2021 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в приміщенні суду у місті Києві в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт від 22.10.2021 у кримінальному провадженні №0000207, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Орлівщина Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл., громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 близько 8-ї години ранку ОСОБА_2 , перебуваючи поблизу станції метро Деміївська Комунального підприємства Київський метрополітен. у місті Києві на асфальті побачив та підібрав медичний шприц та пластикову колбу, в яких містилася прозора рідина, а саме наркотичний засіб метадон.
У цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_2 підібрані ним медичний шприц та пластикову колбу, в яких містилася прозора рідина, помістив до центрального відділення своєї сумки, яку тримав при собі на той час, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі наркотичний засіб метадон, для особистого вживання без мети збуту.
У подальшому в той же день приблизно о 08 год 20 хв у вестибюлі станції метро Деміївська, куди він зайшов, ОСОБА_2 зупинили працівники поліції та поцікавилися, чи наявні у нього при собі речей та/або предмети, обіг яких обмежений чи заборонений законом. На запитання працівників поліції у метрополітені обвинувачений повідомив, що в його наплічній сумці, що була при ньому, знаходиться наркотичний засіб метадон, який він придбав за вищевказаних обставин та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
Після цього ОСОБА_2 , у присутності двох понятих чоловічої статі, добровільно надав, з метою вилучення співробітниками правоохоронних органів, із своєї наплічної сумки, яка була при ньому, медичний шприц та пластикову колбу, в яких містилась прозора рідина, а саме наркотичний засіб метадон.
У ході досудового розслідування проведено дослідження зазначеної речовини, що підтверджується висновком експерта № 11-2/5071 від 02.12.2020, складеним на підставі постанови про призначення судової експертизи від 19.08.2020. Згідно з зазначеним висновком у наданих на дослідження рідинах виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.
Маса метадону у речовині становить 0,023 г.
Метадон (фенадон) згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2020 віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Таким чином своїми діями ОСОБА_2 вичинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та визнається винним у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як кримінальний проступок.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності учасників, без дослідження доказів у судовому засіданні на підставі норм, закріплених у ст. 381, 382 КПК України, адже прокурор заявив суду клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні в порядку ст. 302 КПК України, виклавши його текст в обвинувальному акті.

У свою чергу, ОСОБА_2 , будучи підозрюваним на стадії досудового розслідування, у присутності захисника склав заяву від 22.10.2021, що підписана його захисником адвокатом ОСОБА_3 , в якій добровільно і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні незаконного придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, висловив згоду з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, підтвердив, що йому роз`яснено обмеження, передбачені процесуальним законодавством на реалізацію права апеляційного оскарження вироку, оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, за відсутності заперечень учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому наявні матеріали кримінального провадження дають суду змогу дійти обґрунтованого висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст усіх обставин.

Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КПК України судом не встановлено.

При обранні міри покарання суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, відсутність наслідків для потерпілого, щире каяття, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце проживання та роботу .

Також суд зважає на те, що у заяві про визнання винуватості просив суд призначити йому покарання у виді обмеження волі з звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, посилаючись на недостатність своєї заробітної плати для сплати штрафу.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, строком на 1 рік 6 місяців.

Однак, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення з урахуванням приписів ст. 75 КК України про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Пояснення обвинуваченого відносно того, що він працевлаштований, але не має достатньо коштів для сплати штрафу, робить недоцільним застосування до нього інших, більш м`яких видів покарань, що передбачені санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, зокрема у виді штрафу, розмір якого є досить значним, адже майнова складова може унеможливити виконання рішення суду, а наявність місця роботи ускладнити відбуття виправних робіт. При цьому достатніх підстав для застосування до ОСОБА_2 покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі у виді арешту, суд не знаходить.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 74 КПК України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 02.12.2020 дослідження за висновком № 11-2/5071 у розмірі 1307,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та згідно зі ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місяця роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий докази, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,023 г, поміщений до пакунку експерта № 5324341, що зберігається у камері схову Управлінні поліції в метрополітені Головного управління Національної Поліції у м. Києві (квитанція № 002631) знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості експертного дослідження у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, направити сторонам.

Вирок, ухвалений за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1