Справа №573/1894/21
Номер провадження 1-в/573/67/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Сумського РС №1 ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання провідного інспектора Сумського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності двох вироків щодо ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
15.11.2021 до Білопільського районного суду надійшло клопотання провідного інспектора Сумського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо застосування покарання ОСОБА_5 , яке обґрунтовується тим, що 26.10.2021 до них надійшли на виконання розпорядження та копія вироку Путивльського районного суду Сумської області від 13.09.2021 щодо ОСОБА_5 , засудженої за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Окрім того, 02.11.2021 до Сумського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області на виконання надійшли розпорядження і копія вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.09.2021 щодо ОСОБА_5 , засудженої за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Оскільки ОСОБА_5 засуджена за двома вироками до покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тому провідний інспектор просить вирішити питання щодо застосування покарань за двома вироками відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала і зазначила, що вироки необхідно виконувати самостійно.
Провідний інспектор Сумського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 , засуджена ОСОБА_5 клопотання підтримали.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що вироком Путивльського районного суду Сумської області від 13.09.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вказаний вирок набрав законної сили 19.10.2021 року і разом із розпорядженням суду про набрання ним законної сили надійшов 26.10.2021 на виконання з Путивльського районного суду до Сумського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» (а. с. 4-8).
Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.09.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вказаний вирок набрав законної сили 24.10.2021 року і разом із розпорядженням суду про набрання ним законної сили надійшов 02.11.2021 на виконання з Бахмацького районного суду до Сумського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» (а. с. 9-12).
23.09.2021 ОСОБА_5 засуджена за злочин, який вчинила до її засудження 13.09.2021 Путивльським районним судом, але вирок від 13.09.2021 при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 . Бахмацький районний суд Чернігівської області не врахував і покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України не призначив, оскільки станом на 23.09.2021 він ще не набрав законної сили.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.
У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 23, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч. 1 ст. 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.
У п. 1 вказаної постанови зазначено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Признаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За правовими висновками Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №754/2749/17, провадження №51-717км18), від 23.09.2019 (справа №199/1496/17, провадження №51-2631кмо19) щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК України коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Отже, покарання за вироками Путивльського районного суду Сумської області від 13.09.2021 та Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.09.2021 поглиненню чи частковому або повному складанню не підлягають і ці вироки підлягають самостійному виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 372, 375, 376, 380 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання провідного інспектора Сумського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності двох вироків щодо ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Путивльського районного суду Сумської області від 13.09.2021 щодо ОСОБА_5 , який набрав законної сили 19.10.2021, та вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.09.2021 щодо ОСОБА_5 , який набрав законної сили 24.10.2021, виконувати самостійно.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом 7 днів з дня її постановлення.

Суддя