Справа № 562/3099/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2021 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Здолбунівського районного відділу

філії ДУ "Центр пробації" ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові подання Здолбунівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області про приведення вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2020 року у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Здолбунівський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2020 року у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженої ОСОБА_5 .

В обгрунтування подання зазначає, що вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2020 року ОСОБА_5 засудженоза ч.1 ст.185 КК України до 2 (Двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засуджену звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, яким внесено зміни до ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з чим просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник Здолбунівського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" ОСОБА_4 подання підтримав, просить задовольнити.

Прокурор просить відмовити у задоволені подання за безпідставністю.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, щоподання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2020 року ОСОБА_5 засудженоза ч.1 ст.185 КК України до 2 (Двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засуджену звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII з 01 липня 2020 року до абзацу 2 ч.1 ст.185 КК України внесено зміни згідно яких, слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" замінено словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років".
Отже, згідно вказаного Закону №2617-VIII за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з 01 липня 2020 року встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженої ОСОБА_5 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч.1 ст.185 КК України встановлена на строк до 5 років. Тоді як ОСОБА_5 засуджено до позбавлення волі на строк 2 роки.
Як слідує з подання органу пробації, його подано до суду на підставі п.13 ч.1 ст.537 КПК України, за якою під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій.
При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання, на яке він просить замінити засудженій призначене покарання. Відтак, подання не містить і мотивів, з яких виходив орган пробації, звертаючись до суду з вказаним поданням.
В свою чергу, за правилами ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.
Засуджена ОСОБА_5 призначене вироком суду покарання не відбувала, оскільки вона на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік.
При цьому, у відповідності до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно положень ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч.3 ст.74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.
Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням (наприклад, обмеження волі чи виправні роботи), призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.
Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за кримінальне правопорушення. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.
З урахуванням внесених Законом №2617-VIII змін до санкції ч.1 ст.185 КК України пом`якшується вид покарання, проте з урахуванням правил ч.3 ст.74 КК України посилює строк покарання.
Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згідно Закону №2617-VIII перевищує строк призначеного засудженій вироком суду покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 28 січня 2020 року у відповідність до вимог Закону №2617-VIII погіршує становище засудженої.
Також, станом на 03 вересня 2021 року іспитовий строк відносно засудженої ОСОБА_5 закінчився і її було звільнено від подальшого відбування покарання ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року.
З огляду на викладене підстави для задоволення подання відсутні.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні подання Здолбунівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області про приведення вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2020 року у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженої ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 7 (Семи) днів з дня її оголошення.

С у д д я