Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3260/21
Провадження № 1-кп/279/459/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2021 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000045 від 18.01.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, відомостей щодо сімейного стану та утриманців в матеріалах справи відсутні, не інваліда, раніше судимого: 08.11.2018 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.3,70 ч.4,72 ч.5 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 01.09.2021 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.3, 162 ч.1, 15 ч.3 та ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 (трьох) років 3 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 повторно, 19.01.2021, близько 20 години, перебуваючи по вулиці Житомирській, м.Коростень, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття дверей, проник до приміщень гаражу та літньої кухні, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: ланцюгову бензопилу марки "STIL MS-390", бувшу у використанні, вартістю 2490,00 грн., кутову шлифмашинку, зеленого кольору, вартістю 800 грн., електричний самовар з нержавіючої сталі, вартістю 300 грн., наручний годинник «Луч» вартістю 186,67 грн., наручний годинник «Урал» вартістю 291,67 грн., мобільний телефон «Nokia» вартістю 323,03 грн., після чого з викраденим місце події покинув, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 4391,37 грн.

Повторно, 05.03.2021, близько 02 години, ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці Григорія Сковороди, м.Коростень, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до приміщення будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: котел електричний "BOSH Tronic 3500" 12 кВт вартістю 19800,00 грн., 40 секцій батарей біметалевих «Aquathonic500» вартістю 6120,00 грн., 4 комплекти радіаторних термоголовок «Amakomini» вартістю 1640,00 грн., після чого з викраденим місце події покинув, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріального збитку па загальну суму 27560,00 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 , вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальними правопорушеннями передбаченими ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, цивільний позов визнав повністю та згідно ст.63 Конституції України відмовився давати показання. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, пояснив, що дійсно в указаний в обвинувальному акті дні та час таємно викрав чуже майно, зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов підтримав, просив його задовольнити, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав себе винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннь, цивільний позов визнав повністю та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена. Його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.67 КК України не встановлено.
Як особа молодого віку ОСОБА_5 неодружений, на утриманні нікого не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Згідно ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин передбачений ч.3 ст. 185 є тяжким злочином.
Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання виправитись, нормально адаптуватись в суспільстві та притримуватись загальноприйнятих в ньому норм та правил, предмет злочинного посягання та його вартість, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 не можливо без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі. Враховуючи, що дані кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.09.2021 року, тому остаточне покарання підлягає призначенню за правилами ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст.127,128,129 КПК України, ст.11, 206 ЦПК України та ст.23, 1166 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичної або юридичної особі, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Судом встановлено, що шкода завдана потерпілому ОСОБА_4 заподіяна злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим саме до обвинуваченого є обґрунтованим. До того ж з огляду на повне визнання обвинуваченим позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 , які не виходять за межі висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, цивільний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то за змістом ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч.3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Відповідно до роз`яснень вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Завдану моральну шкоду потерпілий ОСОБА_4 оцінює у розмірі 5000 грн. Дану суму моральної шкоди потерпілий обґрунтував в цивільному позові та підтримав позовні вимоги в судовому засіданні.

Обвинувачений в ході судового розгляду повністю визнав позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 ..

Потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальної шкоди на суму 27 560 грн. 00 коп.. Заподіяна даним злочином потерпілому ОСОБА_7 майнова шкода, не відшкодовувалась.

Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченогона користь держави, арешт на майно підлягає скасуванню. Рішення про речові докази приймається відповідно до ст.100 КПК України. Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувся. Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення призначеним покаранням покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.09.2021 року, у виді позбавлення волі строком на 3 років 5 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання - з 16.03.2021 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3590 (три тисячі п`ятсот дев`яносто) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) грн.00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4118 грн. 88 коп.процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Речові докази:

1)Оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації DVD-R із записами обставин проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

2)Оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації DVD-R із записами обставин проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

3)Арешт, накладений згідно Ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за №279/2457/21 від 13.05.2021 року на майно, а саме: годинник марки «Луч» без ремінця, годинник марки «Урал» без ремінця, мобільний телефон марки «Nokia» біло-чорного кольору, одну пару чоловічих кросівок виробника «TREZETA» сірого кольору, які зберігаються на території Коростенського РУН ГУНП в Житомирській області, скасувати та повернути ОСОБА_4 .

4)Дві радіаторні термоголовки марки «Amakomini», що зберігаються на території Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1
копія згідно з оригіналом