Номер провадження 1-кс/756/92/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000040 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194,ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 27, ч.2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року в рамках кримінального провадження №0000040 від 14 травня 2021 року.
В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000040 від 14 травня 2021 року. На підставі ухвали слідчого судді в приміщенні його квартири проведений обшук житла під час якого вилучене не лише майно, яке належить йому, а також й майно, що належить ОСОБА_5 . Посилається, що під час накладання арешту на майно він не був присутній в судовому засіданні, розгляд клопотання відбувся без його участі, також в ухвалі на проведення обшуку невірно зазначено квартиру, в якій відбувся обшук, просить скасувати арешт на вилучене під час обшуку майно. Викликати його для участі в судовому засіданні, заздалегідь повідомити про час розгляду клопотання його дружину ОСОБА_6 , для огляду в судовому засіданні забезпечити речові докази, що були вилучені під час обшуку 15 листопада 2021 року.
Про час та місце розгляду поданого клопотання ОСОБА_4 був сповіщений через начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор».
В судовому засіданні уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 заперечував проти задоволення поданого клопотання.
В судовому засіданні долучив до матеріалів справи ухвалу слідчого судді від 19 листопада 2021 року про накладання арешту на речові докази вилучені під час проведеного 15 листопада 2021 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , постанову про об?єднання матеріалів досудового розслідування від 23 листопада 2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 , розписку про отримання речових доказів ОСОБА_7 на відповідальне зберігання від 30 листопада 2021 року, доручення на проведення слідчих (розшукових) дій в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000213. Зауважив, що вилучене під час обшуку майно є речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, мають значення для розгляду справи. Майно, вилучене під час обшуку, що належить ОСОБА_7 повернуто власнику на відповідальне зберігання.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані в його обґрунтування додатки, долучені прокурором процесуальні документи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді від 28 жовтня 2021 року за клопотанням прокурора надано дозвіл на проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукування та вилучення запалювальних сумішей, вилучення інформації під час проведення обшуку з можливістю її копіювання із залученням спеціаліста з комп`ютерів з мобільних телефонів, комп`ютерної техніки: планшетів, персональних комп`ютерів, жорстких дисків, флеш- накопичувачів, оптичних дисків, якими користується ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді від 19 листопада 2021 року накладено арешт на тимчасово вилучене 15.11.2021 в ході проведення обшуку майно у кримінальному провадженні №0000040 від 14.05.2021 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: вилучені в ході проведення обшуку у приміщенні №2: мобільний телефон «Nokia» з флеш-картою, три мобільні телефони «Samsung», один «Nokia», один «Simens», один «iPhone 7» IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 , системний блок «Dell», ноутбук «Dell»; вилучені в ході проведення обшуку у приміщенні №6: мобільні телефони: «Nokia» (у кількості 10 шт.), «Samsung» (у кількості 8 шт.), «Мобіадо» (у кількості 1 шт.), «iPhone» (у кількості 1 шт.); флеш-накопичувачі (у кількості 3 шт.), картки мобільних операторів Водафон: 38066-159-84-28, 38050-767-03-84, Лайф s/n № НОМЕР_3 , сим-карти s/n № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , ключі (у кількості 102 шт.); добровільно видані ОСОБА_4 в ході проведення обшуку у приміщенні №6: брелки та ключі від автомобілів (у кількості 9 шт.), мобільний телефон «Хуавей» (imei: НОМЕР_6 ), «Nokia» (s/n НОМЕР_7 ), банківська карта «Монобанк» № НОМЕР_8 до 05.24, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт ІД-карта на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Шевроле Авео (д.н.з. НОМЕР_10 , с.н. НОМЕР_11 ), гаманець чорного кольору.
З постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 23 листопада 2021 року встановлено, що матеріали кримінального провадження №0000040 від 14 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194,ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України об`єднано з матеріалами кримінального провадження за № 0000213 від 20 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
З протоколу допиту свідка від 30 листопада 2021 року та розпискою про отримання речових доказів від 30 листопада 2021 року встановлено, що вилучені під час проведеного 15 листопада 2021 року обшуку речові докази: мобільний телефон «iPhone 7» IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 , системний блок «Dell», ноутбук «Dell» власник ОСОБА_7 отримав на відповідальне зберігання.
З доручення прокурору, в порядку ст.36 КПК України встановлено, що в порядку нагляду прокурором доручено провести огляд вилучених під час проведеного обшуку мобільних телефонів, провести аналіз трафіків, список з`єднань, деталізацію з`єднань, тощо на причетність до кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином з вказаної норми закону вбачаються дві підстави для скасування вже накладеного арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування, а саме: якщо відпала потреба в застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження або арешт було накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
У поданому клопотанні ОСОБА_4 посилається на незаконність прийняття ухвали про накладання арешту на вилучене під час обшуку майно. Проте, на думку слідчого судді, відсутність підозрюваного під час розгляду клопотання прокурора про накладання арешту на майно, визнане речовими доказами не потягло незаконності постановленої ухвали.
Посилання ОСОБА_4 на те, що дозвіл на проведення обшуку надано слідчим суддею за адресою АДРЕСА_1 , але фактично проведено у квартирі АДРЕСА_2 не може бути правовою підставо для визнання незаконності його проведення, з огляду на те, що фактично обшук було проведено у приміщенні, в якому проживає ОСОБА_4 доступ до якого надано органу досудового слідства.
Окрім того, слідчий суддя також звертає увагу, що доводи заявника про скасування арешту на майно, що належить іншим особам, які спільно проживали із ОСОБА_4 , як підстави для скасування арешту також є безпідставними. З огляду на те, що майно вилучене під час обшуку повернуто власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання на підставі дослідженої розписки.
Вилучені під час проведеного обшуку мобільні телефони, флеш накопичувачі, відповідає критерію речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України.
Правові підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не зменшилися та не відпали.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню ще триває, у кримінальному провадженні досліджуються речові докази, прокурором надіслано доручення в порядку ст. 36 КПК України щодо дослідження вилучених матеріальних цінностей в строк до 14 січня 2022 року, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не відпала.
Слідчим суддею встановлено, що втручання у право власності обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.
Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, тому в задоволенні поданого клопотання про скасування накладеного арешту слід відмовити.
Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000040 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений 04 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1