ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1996/21 Справа № 202/5614/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимостей,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою було відмовлено в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на незаконне затримання підозрюваного.
Задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України .
Продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 січня 2022 року включно.
Строк дії обов`язків, покладених ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року (справа № 202/5614/21, провадження № 1-кс/202/5405/2021), у разі внесення застави, визначено до 28 січня 2022 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, викладені слідчим у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_7 строку тримання під вартою.
Також, слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні тяжких злочинів у сфері обігу психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
На думку адвоката, затримання ОСОБА_7 є незаконним, оскільки були відсутні підстави визначені ст.208 КПК України за наявності яких уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину.
Вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наведеним у клопотанні слідчого ризикам. На її думку, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не може бути домінуючим критерієм для обрання найтяжчого запобіжного заходу, остільки останній підозрюється у злочині, вчиненому 23.03.2021 року, та жодних спроб заарештувати його та упередити вчинення ним нових злочинів чи продовжити злочин, у якому він підозрюється, органом досудового розслідування не здійснювалось.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді захисник-адвокат ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріалі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 08 лютого 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

12 жовтня 2021 року о 08 годині 33 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;.

- ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 години 32 хвилин 07 грудня 2021 року.

Далі, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 07 лютого 2022 року включно.

На обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого запобіжного заходу, тобто до 07.12.2021 року, слідчим у клопотанні зазначено, що у слідства є необхідність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Оскаржуваною ухвалою клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 січня 2022 року включно.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував відомості, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів.
Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, слідчий суддя врахував існування ризиків, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити нові злочини, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків з метою зміни ними своїх свідчень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також відомості щодо особи підозрюваного, який має середню освіту, не працевлаштований, неодружений, має місце реєстрації за яким і мешкає, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки вони вказані у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та встановлені під час судового розгляду клопотання слідчим суддею.
Доводи захисту про необґрунтованість підозри фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати наявність підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінально-караного діяння.

Районний суд вірно зазначив, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого процесуальним законом, колегією суддів не встановлено.

Колегія вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду.

Аналізуючи твердження адвоката ОСОБА_8 про незаконність затримання ОСОБА_7 , апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленої у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), відповідно до якої положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Під час постановлення даної ухвали слідчим суддею були з`ясовані всі підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затримання його в порядку ст.208 КПК України, та будь-яких процесуальних порушень встановлено не було.

Тому, доводи апелянта щодо незаконності затримання підозрюваного, та продовження строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Отже, сукупність наведених даних привела до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4