В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою освітою,не офіційно працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимого

15.05.1989 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. ст. 140 ч.3, 193 ч.3, 215-3 ч.2,215 ч.1, 42 до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

28.07.1992 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області по ст. 183-3 ч.1 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

23.11.1995 Калінінським районним судом м.Горлівка Донецької області по ст. 222 ч.З КК України до 6 місяців позбавлення волі;

17.03.1997 Ленінським районним судом м.Запоріжжя по ст. 140 ч.3, 141 ч.2, 42 КК України по ст. 140 ч.3, 141 ч.2, 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

28.09.2001 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. ст. 185 ч.3, 186 ч.3, 42 КК України до 6 років позбавлення волі;

15.05.2002 Мелітопольським міським судом Запорізької області по ст. 185 ч.3 КК України до З років 6 місяців позбавлення волі;

10.09.2008 Ялтинським міським судом АР Крим по ст. 185 ч.3, 190 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі;

25.02.2009 Ялтинським міським судом АР Крим по ст. 357 ч.3, 358 ч.3, 190 ч.2, 70 ч.1,ч.4 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі;

26.07.2013 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя по ст. ст. 15 ч.2, 190 ч.2, 190 ч.2, 358 ч.3,70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

23.12.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя по ст. 190 ч.2, 358 ч.4, 70 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

19.06.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, знятий з обліку на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від у зв`язку із закінченням іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31.07.2020 р.приблизно о 14.30 год. ОСОБА_4 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вулиці Ігоря Сікорського 15-г у м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав зі столу,на якому знаходився касовий апарат,майно,що належить ОСОБА_6 ,а саме мобільний телефон Samsung A 10 в корпусі чорного кольору imei: НОМЕР_1 вартістю 2233 гр.33 коп.,який сховав у кишеню та з викраденим майном залишив місце злочину,надалі розпорядився викраденим майном на власний розсуд,чим заподіяв потерпілій майнову шкоду у вказаному вище розмірі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.

Пояснив,що минулого літа, точну дату не пам`ятає за давністю подій,приблизно о 14.00 годині він зайшов у господарський магазин по вул.І.Сікорського 15г в м.Запоріжжі з метою купити фарбу,в той момент у приміщенні торгового залу магазину нікого не було. На столі обвинувачений побачив мобільний телефон Самсунг у корпусі чорного кольору у чохлі,скориставшись тим,що за його діями ніхто не спостерігає,він взяв зі столу цей телефон,поклав у кишеню та пішов з магазину,після чого поїхав на ринок по вул.Анголенка та продав телефон раніше незнайомому чоловіку,а виручені грошові кошти витратив на власні потреби. Через кілька днів до нього додому прибули працівники поліції,він не приховував причетність до вчиненої крадіжки,згодом дізнався,що його під час вчинення злочину зафіксувала камера спостереження,встановлена у магазині.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював,під час досудового розслідування повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду потерпілій особі.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз`яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка),вчинене повторно.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий,проте має постійне місце проживання,мешкає у сім`ї,неофіційно працює,тяжких наслідків від його дій не настало.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям,послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину та відшкодував завдані збитки у повному обсязі.

Потерпіла особа не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого та про наявність до нього матеріальних претензій не заявляла.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави при призначенні покарання у межах санкції ст.185 ч.2 КК України для застосування ст.75 КК України ,оскільки обвинувачений не становить небезпеки для суспільства,дає критичну оцінку своїм діям та веде соціально корисний спосіб життя,протягом з 2018 р.до кримінальної відповідальності не притягувався,що вказує на свідоме бажання стати на шлях виправлення,тому забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання,але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Відповідно до обвинувального акту, по кримінальному провадженню наявні процесуальні витрати на проведення експертизи,які відповідно до ст..118,124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази відсутні

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

Ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два)роки .

Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 ,паспорт серія НОМЕР_2 виданий 29.08.2013 р.Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області,у дохід держави судові витрати на проведення експертизи № 10-1082 від 20.08.2020 р.у розмірі 490 (чотириста дев`яносто)гривень 35 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1