Справа № 539/477/22
Провадження № 1-кс/539/105/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2022 року м. Лубни
Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.11.2021, -
ВСТАНОВЛЕНО:
Скарга мотивована тим, що 25.01.2022 було отримано копію постанови про закриття кримінального провадження, яка винесена ним 30.11.2021 року слідчим ОСОБА_3 .
Вважає зазначену постанову незаконною та необгрунтованою, прийнятою без належного мотивування та з грубим порушенням вимог КПК України, а тому вона підлягає скасуванню виходячи з того, що слідчий в даній постанові опирався лише на висновок експертизи № 6601 від 22.11.2019, який не може бути єдиним джерелом доказів у справі.
Крім того, в постанові слідчий не мотивує надання переваги одному доказу і залишення поза увагою інших, що не ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження і грубо порушує вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 94 КПК України, оскільки жодний доказ не має наперед встановленої сили. Слідчим залишено поза увагою ту обставину, що крім обоюдної вини учасників ДТП існує ще і потерпіла пасажир ОСОБА_6 , по відношенню до якої не враховану ту частку вини, яка підлягає відшкодуванню кожним учасником ДТП потерпілій у випадку винесення судового рішення.
Також слідчим було проігноровано клопотання потерпілого про призначення автотоварознавчої експертизи в порядку ст. 242 КПК України, відмовлено у повторному допиті потерпілого ОСОБА_4 , хоча останній у своєму клопотанні наголошував на те, що в нього наявна інформація, яка має істотне значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду кримінального провадження.
За таких обставин, внаслідок закриття кримінального провадження слідчий позбавив потерпілого ОСОБА_4 права на оскарження постанови про відмову у його повторному допиті.
Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, внаслідок чого висновок про закриття кримінального провадження, є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.
В судове засідання адвокат ОСОБА_5 не з`явився, надіслав заяву про розгляд скарги за його відсутності.
В судовому засіданні слідчий пояснив, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2020 року було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України з метою встановлення додаткових свідків та очевидців події, однак в ході проведення оперативних заходів свідків встановлено не було, а отже і не отримано нових даних для призначення автотехнічної експертизи, відповідно до якої можливо встановити причинний зв`язок між діяннями кожного з учасників пригоди та їх наслідками. За попередніми висновками експертиз у діях обох учасників ДТП були порушення Правил дорожнього руху.
Дослідивши матеріали скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Постановою від 30.11.2021 слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Підставою для закриття вищезазначеного кримінального провадження, згідно постанови, стала відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Оцінюючи на предмет законності вказаної постанови, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання(збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.
За змістом ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.
У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Відомості за вказаним фактом 22.07.2014 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Крім того, згідно Постанови ВСУ № 5-18кс14 від 20.11.2014 р. - у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.
Згідно висновків судово-медичних експертиз №№ 290,291 від 22.09.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 6601 від 22.11.2019 року в діях ОСОБА_4 вбачаються порушення п.п.10.1., 14.3. ПДР, а у діях ОСОБА_7 п.п.12.4., 12.9. ПДР, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Диспозицією ч. 1 ст. 286 КК України є порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Таким чином, слідчим помилково зроблений висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки в діях обох водіїв, згідно висновку експерта, вбачаються порушення Правил дорожнього руху України і висновками експертів встановлена середня тяжкість тілесних ушкоджень у двох осіб, у тому числі і пасажирки ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 303-308 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1