УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого-криміналіста ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001200 від 14.09.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червоний Чабан Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, голови Мирненської селищної ради, голови об`єднаної територіальної громади смт Мирне Каланчацького району Херсонської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, займаючи відповідальне становище, обіймаючи посаду голови Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області, перебуваючи тривалий час у неприязних відносинах, із місцевим мешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту - потерпілий), який обраний депутатом Мирненської селищної ради Каланчацького району Херсонської області, які виникли на ґрунті особистої неприязні та господарської діяльності у сфері сільськогосподарського виробництва, восени 2021 року, точну дату і час слідством не встановлено, вирішив підшукати особу з числа учасників антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях (далі по тексту учасник АТО), яка на його замовлення, за грошову винагороду заподіє шкоду здоров`ю потерпілого, що виражатиметься в порушенні фізіологічної функції його органів.
Для реалізації свого прямого умислу на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, усвідомлюючи, що виконавець замовлення повинен бути з іншої області, для забезпечення собі алібі та створення перешкод у розкритті злочину, ОСОБА_5 підшукав у вересні 2021 року, точну дату, час та місце слідством не встановлено - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні відомості якого з метою вжиття заходів безпеки змінено), будучи впевненим, що підшуканий ним виконавець є учасником АТО, не підозрюючи, що він діючий працівник СБУ.
ОСОБА_8 , з метою запобігання вчинення кримінального правопорушення, не маючи умислу на виконання замовлення ОСОБА_5 , анонімну інформацію про яке він отримав використовуючи агентурні методи, повідомив правоохоронні органи про відомі йому обставини готування підозрюваним до вчинення кримінального правопорушення та став сприяти у викритті злочину, у тому числі приймаючи участь у негласних слідчих (розшукових) діях.
Визначившись із виконавцем злочину, підозрюваний, продовжуючи реалізацію свого прямого умислу на завдання шкоди здоров`ю потерпілого, розуміючи протиправність своїх дій та їх наслідки, для обговорення деталей вчинення злочину, а саме часу, місця, способу, об`єкта замовлення та винагороди, 15.09.2021 використовуючи для зв`язку Інтернет додаток «Telegram» з власного мобільного телефону абонентський номер НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_8 на мобільний телефон абонентський номер НОМЕР_2 та призначив йому зустріч на 17.09.2021 на околиці міста Одеси у напрямку Миколаївської області.
У призначений день 17.09.2021, ОСОБА_5 , приблизно о 10:00 використовуючи для зв`язку Інтернет додаток «Telegram» з власного мобільного телефону абонентський номер НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_8 на мобільний телефон абонентський номер НОМЕР_2 , повідомивши, що прямує селом Коблево Березанського району Миколаївської області до міста Одеси, запропонував провести зустріч на території торгівельного центру «Епіцентр» за адресою: Лиманський район, с. Ільчанка, вул. Паустовського, 14, а в подальшому використовуючи мобільний зв`язок переніс місце зустрічі за адресою: проспект Добровольського, 126А, поблизу ресторану «Сканді» в м. Одесі.
Зустрівшись 17.09.2021 року у раніше призначеному місці поблизу ресторану «Сканді», ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, пройшли у подвір`я багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився автомобіль ОСОБА_8 , сіли до салону автомобіля та почали обговорювати деталі вчинення злочину.
Цього ж дня знаходячись в салоні автомобіля ОСОБА_8 , у період часу з 13:00 по 13:58, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи осудною особою, яка може усвідомлювати свої дії і керувати ними, розуміючи справжній зміст своєї поведінки, розуміючи для себе, що замовляє протиправне заподіяння шкоди здоров`ю людині, діючи з чітко визначеним прямим умислом з мотивів неприязні до потерпілого на ґрунті власних інтересів у сфері сільськогосподарського виробництва, тобто усвідомлюючи для себе суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_8 про об`єкт нападу, вказавши на потерпілого ОСОБА_7 , розповів про спосіб його життя та звички, сімейний стан, місце роботи та проживання, про захворювання, маршрути його пересування, автомобілі, які для цього використовуються, а також про необхідність заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, що виражатиметься в порушенні фізіологічної функції його органів (ніг), як наслідок потерпілий має пересуватись на інвалідному візку та займатися власним здоров`ям.
Після чітко визначених умов замовлення, не отримавши остаточну згоду виконавця щодо суми винагороди, підозрюваний в той же день 17.09.2021, продовжуючи знаходитись в автомобілі ОСОБА_8 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, проведення розвідки, визначення місяця нападу та способу його виконання, передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 10000 гривень та 500 доларів США, що за курсом НБУ складає 13333 грн., а також з метою ознайомлення з місцевістю, де проживає потерпілий та маршрутами його пересування, ініціював проведення наступної зустрічі на території села Преображенка Каланчацького району Херсонської області, дату та час якої буде визначено додатково по телефону.
ОСОБА_8 дотримуючись попередньої домовленості з підозрюваним про узгодження дати та часу наступної зустрічі, 20.09.2021 використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_5 , на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 , який він попередньо передав підозрюваному для використання під час підготовки до замовлення, та узгодив дату наступної зустрічі, яка повинна відбутись 23.09.2021 на території села Преображенка Каланчацького району Херсонської області.
Діючи під контролем правоохоронних органів та згідно ініціативи підозрюваного про місце проведення зустрічі ОСОБА_8 23.09.2021 прибув в село Преображенка Каланчацького району Херсонської області, де його зустрів ОСОБА_9 .
Під час зустрічі 23.09.2021 в селі Преображенка Каланчацького району Херсонської області у період часу з 16:00 до 17:11, ОСОБА_5 , з метою доведення свого умислу на завдання тілесних ушкоджень потерпілому до кінця, керуючи власним автомобілем провіз ОСОБА_8 вулицями села, ознайомив його з місцевістю, передав додаткову інформацію про потерпілого, його анкетні відомості, наявні у користуванні потерпілого та його дружини транспортних засобів, вказав на автомобіль ВАЗ білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , за кермом якого знаходився потерпілий ОСОБА_7 , показав місцезнаходження його будинку, шляхи підходу та відходу від нього, у тому числі, які не фіксуються засобами технічного фіксування, розповів на розташування місць камер відеоспостереження, шляхи в`їзду та виїзду з села, додатково охарактеризував потерпілого та його звички, повідомив, що у разі виявлення співробітниками правоохоронних органів ознак злочину на території села Преображенка, йому обов`язково телефонують та повідомляють про подію, а тому вказану ситуацію він може утримувати на контролі.
Цього ж дня, під час розмови ОСОБА_5 підтвердив ОСОБА_8 свій умисел на завдання потерпілому тілесних ушкоджень, зазначив, що чітко розуміє настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, їх небезпечність для життя, враховуючи його вік та хронічні захворювання,а щодо місця, часу та способу виконання замовлення ОСОБА_8 необхідно визначитись самостійно з урахуванням отриманої інформації про потерпілого, а також висловив побажання виконати замовлення до середини жовтня 2021 року.
Остаточну суму винагороди, порядок її сплати та підтвердження виконання замовлення, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 домовились обговорити під час наступної зустрічі 02.10.2021.
Під час розмови, яка відбулась 02.10.2021 у період часу з 15.30 до 15:48 поблизу ТЦ «Епіцентр» за адресою: Лиманський район, с. Ільчанка, вул. Паустовського, 14, ОСОБА_5 перебуваючи разом з ОСОБА_8 в салоні свого службового автомобіля марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, тобто розуміючи фактичну сторону того, що ним вичиняється та всі обставин що характеризують об`єктивні ознаки кримінального правопорушення (об`єкт і предмет посягання, характер діяння, спосіб вчинення), маючи чітке уявлення, що від його конкретного діяння неминуче настануть суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи свідомо та цілеспрямовано підтвердив ОСОБА_8 своє бажання на спричинення потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, повідомив, що не відступить від свого замовлення і розуміє наслідки його виконання, а також передав ОСОБА_8 для виконання замовлення 27 000 грн, погодившись на сплату остаточної суми винагороди у розмірі 5000 доларів США після виконання замовлення, тобто після нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
В цей же день ОСОБА_5 та ОСОБА_8 домовились, що їх наступна зустріч відбудеться вже після виконання замовлення, а місце та час визначать телефонним засобом зв`язку.
Так, 08.11.2021, близько о 13:00, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 та повідомив йому про виконання замовлення, а саме нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Цього ж дня, під час зустрічі в період часу з 13:00 до 14:00, будучи впевненим у виконанні свого замовлення та доведення свого прямого умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 до кінця, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_8 раніше обіцяну частину винагороди за виконання замовлення в сумі 65000 грн та 2500 доларів США, що за курсом НБУ становить 65250 грн, після передачі грошових коштів, підозрюваного затримано правоохоронними органами.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 до кінця виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого прямого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , тобто умисного тілесного ушкодженні, що спричинить втрату органом потерпілого його функцій, способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого, вчиненого на замовлення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку із його викриттям та виконанням замовлення під контролем правоохоронних органів.
На підставі викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, у тому, що будучи осудною особою, яка може усвідомлювати свої дії і керувати ними, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, тобто розуміючи фактичну сторону того, що ним вичиняється, та всі обставин що характеризують об`єктивні ознаки кримінального правопорушення (об`єкт і предмет посягання, характер діяння, спосіб вчинення), маючи чітке уявлення, що від його конкретного діяння неминуче настануть суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи свідомо та цілеспрямовано з чітко визначеним прямим умислом з мотивів неприязні до потерпілого на ґрунті власних інтересів у сфері сільськогосподарського виробництва, тобто усвідомлюючи для себе суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підшукав для реалізації свого прямого умислу виконавця, якого сприймав для себе, як учасника АТО, перебуваючи 17.09.2021 у АДРЕСА_2 , замовив ОСОБА_8 , (який діяв під контролем правоохоронних органів) заподіяти потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинить втрату органом потерпілого (ногами) їх функцій і призведе до його інвалідності, як наслідок потерпілий пересуватиметься на інвалідному візку та займатиметься власним здоров`ям, остаточно 02.10.2021 підтвердив суспільно небезпечний характер свого діяння тобто виконав до кінця усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого прямого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого, вчиненого на замовлення, підшукавши виконавця злочину, замовивши його виконання, впевнився у його виконанні, за що сплатив грошову винагороду в сумі 3000 доларів США та 102000 грн., яку передав виконавцю частинами: 17.09.2021 в сумі 10000 гривень та 500 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 13333 грн., 02.10.2021 в сумі 27000 грн., та 08.11.2021 в сумі 65000 грн. та 2500 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 65250 грн., але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку із його викриттям та виконанням замовлення ОСОБА_8 під контролем правоохоронних органів, тобто у закінченому замаху на умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинить втрату органом потерпілого його функцій, способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого, вчиненого на замовлення.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що із урахуванням викладених у клопотанні обставин, встановлено що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні долучив письмові заперечення на клопотання, характеризуючи матеріалів, та зазначив, що між його підзахисним та потерпілим тривалий конфлікт, у зв`язку з яким, ОСОБА_5 дійсно не заперечує факту того, що він мав намір на замах, але із завданням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, не бажаючи тяжких наслідків, про які зазначає, сторона обвинувачення у клопотанні. ОСОБА_5 дійсно вчинив правопорушення, але за кваліфікуючими ознаками замах на завдання тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що до речі, підтверджується матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими доказами. Щодо ризиків захисник зазначив, що ризики необґрунтовані, ризик переховування відсутній, оскільки підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, є публічною особою, яку всі знають та поважають, позитивно характеризується, має сім`ю, постійне місце мешкання. Ризик впливу на потерпілого та свідків не існує, оскільки потерпілий та свідки допитані, тому підозрюваний ніяким чином не може на них спливати. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином необґрунтований, у зв`язку з тим, що правопорушення не є службовим, ніяких документів, які не були вилучені, та на думку сторони обвинувачення можуть бути знищені, не існує. Не доведено у клопотання існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки не надано доказів того, що підозрюваний раніше вчиняв та може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, захисник просив звернути увагу на те, що сторона обвинувачення, в порушення норм кримінального процесуального законодавства, зазначила у клопотанні, що неможливо застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, разом з тим, це є прерогативою суду. У зв`язку з викладеним, захисник просив врахувати його письмові заперечення та відмовити у задоволенні клопотання, а у разі, якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, пояснивши, що у нього з потерпілим тривалий час конфлікт, він не бажав настання таких наслідків, про які зазначає у клопотанні сторона обвинувачення.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 09.11.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками: закінчений замах на умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинить втрату органом його функцій, способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого, вчиненого на замовлення.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 14.09.2021 року, 15.09.2021 року, 17.09.2021 року, 24.09.2021 року, 04.10.2021 року, 08.11.2021 року, протоколами огляду інформації, викладеної у відкритому доступі мережі Інтернет від 16.09.2021 року, 17.09.2021 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11.10.2021 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.10.2021 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.10.2021 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.11.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.11.2021 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.11.2021 року, протоколом обшуку від 08.11.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 121 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
В частині доводів сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не було надано доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що вказані доводи є передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.
Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, що полягає у закінченому замаху на умисне тяжке тілесне ушкодження, з метою залякування потерпілого, тяжкі наслідки, які могли бути спричиненні кримінальним правопорушенням, у зв`язку з чим, існує ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує також те, що підозрюваний ОСОБА_5 є головою селищної ради та головою об`єднаної територіальної громади, тобто у останнього наявні певні зв`язки із службовими особами органів державної влади, враховуючи авторитет посади, яку займає підозрюваний, у сукупності із тяжкістю можливого покарання, дає підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, останній зможе використати ці зв`язки для того, щоб переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, як на території України, та і за її межами.
Крім того, слід взяти до уваги майновий стан підозрюваного, наявність у останнього об`єктів нерухомого майна, земельних ділянок та сукупного річного доходу у розмірі 424162 гривень, що підтверджується долученою до матеріалів клопотання щорічною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наявність у підозрюваного документів для виїзду за кордон.
Сам по собі майновий стан хоча і не свідчить про наявність ризику переховування, проте відповідні фінансові ресурси роблять вказаний ризик більш реальними, що вказує на наявність достатніх фінансових ресурсів для забезпечення свого перебування на території України, так і за її межами України.
Щодо посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із наявністю міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя зазначає наступне.
Слідчим суддею досліджено характеризуючи матеріали, надані стороною захисту, відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_5 має позитивні характеристики. Однак, на думку слідчого судді, в світлі конкретних обставин даного кримінального правопорушення, наявні позитивні характеристики підозрюваного та його професійні досягнення не спростовують ризиків кримінального провадження.
Більш того, підозра у вчиненні такого тяжкого кримінального правопорушення, яке інкримінується особі, яка займає таку посаду (голова селищної ради), на думку слідчого судді, значним чином підриває авторитет органів державної влади та місцевого самоврядування, оскільки такі особи повинні заслуговувати на довіру від громадян, бути прикладом честі та гідності, а не навпаки.
Також слідчий суддя не вбачає соціальні зв`язки підозрюваного такими, що нівелюють ризики кримінального провадження, адже наявність сім`ї та позитивних характеристик, хоча і свідчить про наявність соціальних зв`язків, однак саме по собі не нівелює ризиків кримінального провадження.
В частині існування ризику впливу на потерпілого та свідків кримінального провадження, слідчий суддя звертає увагу на те, що КПК встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
Слідчий суддя враховує роль ОСОБА_5 , яка полягала у ймовірному замовленні вчинення відносно потерпілого тяжкого злочину проти життя та здоров`я, останньому також відома вся особиста інформація про потерпілого, оскільки, як вбачається з клопотання та долучених матеріалів, ОСОБА_5 повідомив виконавцю анкетні дані потерпілого, сімейний стан, місце роботи, проживання, захворювання, спосіб життя, навіть про маршрути його пересування, у зв`язку з чим, підозрюваний, не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з потерпілим, може здійснювати на нього вплив з метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які йому відомі.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що як вбачається з пояснень самого підозрюваного, а також матеріалів клопотання, зокрема, протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, між підозрюваним та потерпілим тривалий конфлікт. Більш того, відповідно до пояснень сторони захисту у судовому засіданні, підозрюваний не скриває той факт, що бажав заподіяти потерпілому тілесні пошкодження, зі слів захисника, середньої тяжкості, а відповідно до протоколу проведення негласних слідчих (розшукових) дій, підозрюваний виказав виконавцю про намір «зламати ноги» потерпілому, що також вказує на існування ризику незаконного впливу на потерпілого.
Слід також зазначити, що ОСОБА_5 є діючим головою Мирненської селищної ради, головою об`єднаної територіальної громади смт Мирне Каланчацького району Херсонської області. Сформовані під час спільної праці дружні, приятельські стосунки, або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, мають зазвичай тривалий характер і формують сталі соціальні зв`язки. Використовуючи власні усталені зв`язки із іншими особами органів державної влади та місцевого самоврядування, він може використати їх для впливу на потерпілого та свідків, які надають викриваючи покази на даний час. На даний момент, підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків та потерпілого, а тому, ОСОБА_5 знатиме їх анкетні дані, так і зміст наданих ними свідчень, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності може вживати заходів для спотворення змісту та обсягу показань.
Слідчий суддя також вважає обґрунтованим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик продовження ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а саме останній може довести свій умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень до кінця, та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, підозрюваний, розуміючи, що вчинення запланованих ним протиправних дій, призведе до нанесення шкоди здоров`ю потерпілого або навіть смерті, під час ймовірного готування до вчинення кримінального правопорушення, та під час його ймовірного вчинення, добровільно не відмовився від умислу, продовжив свою кримінально-протиправну діяльність, що полягає у неодноразовому підтвердженню свого наміру виконавцю.
Крім того, слідчий суддя повторно наголошує на тому, що в судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний також підтвердив свій намір завдання потерпілому тілесних ушкоджень, у зв`язку з тривалим конфліктом, який відбувається між ними.
Вказані обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 має можливість продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, об`єктом якого є суспільні відносини, які забезпечують та гарантують здоров`я та життя людини.
Існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином у клопотанні необґрунтоване та не підтверджене жодними доказами, оскільки відсутнє обґрунтування яким чином ОСОБА_5 може вчиняти дії, направленні на перешкоджання кримінальному провадженню.

4.1.2. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного.
Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин необхідним є саме тримання під вартою, оскільки застосування застави, з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, а саме нанесення тяжких тілесних ушкоджень, є неможливим. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на їх м`якість, не забезпечать виконання підозрюваним обов`язків, та не зможуть запобігти настанню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного, а також беручи до уваги його роль, обставини кримінального правопорушення, суспільні інтереси, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
Разом з тим, в частині строку, на який сторона обвинувачення просить застосувати запобіжний захід, слідчий суддя зазначає, що вказаний строк є необґрунтованим, у зв`язку з чим приходить до переконання про необхідність застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 40 (сорок) днів, оскільки вказаний строк буде достатнім для повного і об`єктивного досудового розслідування цього кримінального провадження.
4.1.3 Вирішення питання можливості застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, об`єктом кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 виступають суспільні відносини, які забезпечують та гарантують здоров`я та життя людини.
Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку із тим, що особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, а саме нанесення тяжких тілесних ушкоджень.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_11 інкримінується тяжке кримінальне правопорушення, за ознаками закінченого замаху на умисне тяжке тілесне ушкодження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001200 від 14.09.2021 року задовольнити

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 40 (сорок) днів, до 17.12.2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1