Справа № 306/1798/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали провадження 11-кп/4806/912/20 за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 13. 08. 2020.
21. 07. 2020 до Свалявського районного суду Закарпатської області надійшло подання фахівця Свалявського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22. 11. 2018 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 06. 02. 2020 за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01(один) рік та звільненої від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 01 (один) рік.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 13. 08. 2020 відмовлено у задоволенні подання фахівця Свалявського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 про приведення вироку суду від 06. 02. 2020 щодо ОСОБА_10 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22. 11. 2018 №2617-V111, щодо зниження до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання. Ухвала мотивована тим, що з урахуванням змін внесених Законом №2617-V111, до санкції ч. 1 ст. 185 КК України пом`якшується вид покарання, проте з у рахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України посилюється строк покарання. Судом констатовано, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України значно перевищує строк призначеного засудженій вироком суду покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, суд дійшов до висновку, що у даному випадку приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону №2617-V111 погіршуватиме становище засудженої. Також, засудженій ОСОБА_10 не може бути призначено покарання у виді громадських робіт, виправних робіт, арешту, обмеження волі (статті 56-61 КК України), оскільки такі покарання не застосовуються до вагітних.

-2-

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_10 засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України, за діяння вчинене до набрання чинності Законом України №2617-V111 від 22. 11. 2018. Вирок суду від 06. 02. 2020 набрав законної сили 10. 03. 2020, на даний час покарання не відбуто та призначена їй міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, а тому на підставі ч. ч. 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22. 11. 2018 необхідно привести вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 06. 02. 2020 щодо ОСОБА_10 у відповідність до чинного законодавства.
Судове провадження розглядається за відсутності засудженої, неявка якої з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що засуджена належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від неї не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин її неявки.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з положеннями ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано.
За приписами п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. При цьому клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), п. п. 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 засуджена 06. 02. 2020 вироком Свалявського районного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік та на підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 01 (один) рік.

-3-

01. 07. 2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22. 11. 2018, згідно якого були внесенні зміни до КК України, у тому числі до ч. 1 ст. 185 КК України, з якої виключено такий вид покарання, як позбавлення волі.
Тобто, кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, не скасована, проте пом`якшено покарання за вказане діяння.
За ч. 1 ст. 185 КК України максимальна межа покарання, встановлена санкцією закону № 2617-VIII від 22. 11. 2018 є обмеження волі на строк до п`яти років, що перевищує максимальний строк, встановлений попередньою редакцією закону для цього виду покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.
Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання передбачений ч. 3 ст. 74 КК України, відповідно до якої призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.
У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства з визначенням ОСОБА_10 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 05(п`ять) років, з урахуванням змін внесених до КК України Законом України № 2617-VIII від 22. 11. 2018, а також вимог ст. 5 КК України з урахуванням того, що максимальна межа покарання за ч. 1 ст. 185 КК України встановлена санкцією нового закону пом`якшує вид покарання, проте з у рахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України посилює строк покарання, тому наведений закон щодо покарання у виді обмеження волі жодним чином не пом`якшує кримінальну відповідальність, не поліпшує становище особи, а навпаки - посилює кримінальну відповідальність в частині вказаного виду покарання.
Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Також, судом першої інстанції обґрунтовано враховано і те, що засуджена ОСОБА_10 на час розгляду подані уповноваженого орагну з питань пробації перебувала в стані вагітності, а тому останній не могло бути призначено більш м`який вид покарання, зокрема, у виді громадських робіт, виправних робіт, арешту, обмеження волі (статті 56-61 КК України).
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до висновків Верховного Суду викладених, зокрема, в постанові від 03. 02. 2020 у справі № 309/2466/18, заміна покарання, до якого застосовано положення ст. 75 КК України, покаранням, яке належить відбувати реально, є погіршенням становища обвинуваченого.

-4-

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги прокурора проте, що при винесенні оскаржуваної ухвали від 13. 08. 2020 не застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме ч. 3 ст. 74 КК України та ч. 2 ст. 72 цього Кодексу є безпідставними, оскільки підстави для призначення засудженій покарання у виді обмеження волі, чи іншого виду покарань, з передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України відсутні.
Вказаний прокурором спосіб приведення вироку у відповідність із Законом України № 2617-VIII від 22. 11. 2018, суперечитиме ст. 58 Конституції України, якою визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 372, 539 КПК України.
За таких умов, апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали місцевого суду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали суду апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 13. 08. 2020 щодо ОСОБА_10 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: