ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/88/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою процесуального керівника прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, громадянина України, перебуваючого на посаді слідчого слідчого відділення ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10 лютого 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури - ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі не менше 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181600 грн.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Згідно з рішенням Запорізької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів № 31 від 28.02.2011, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 855 від 28.02.2011. Відповідні відомості було внесено до Єдиного реєстру адвокатів України. Таким чином, ОСОБА_10 з 28.02.2011 має статус адвоката та до цього часу здійснює адвокатську діяльність.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №505 о/с від 21.10.2021, на слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №562 о/с від 15.11.2021, на слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції №4 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_7 , є службовою особою правоохоронного органу Національної поліції, має відповідні права та виконує обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію» (із змінами).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , являючись службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище, будучи наділеним владними повноваженнями в межах своєї компетенції, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, за пособництва адвоката Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_10 , вчинив умисні дії, які кваліфіковано як тяжкий корупційний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

3 жовтня 2021 року слідчим відділом №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000454, за фактом порушення гр. ОСОБА_11 , який керував автомобілем марки «BMW» моделі 318-І, реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), правил безпеки дорожнього руху, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось групою слідчих, до складу яких входив ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області ОСОБА_12 від 05.10.2021, було накладено арешт на вилучений 3 жовтня 2021 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди: автомобіль «BMW моделі 318-І» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація), який в подальшому було передано на зберігання на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Енергодар, вул. Енергодарське шосе, буд. 1-Б.

Так, 1 листопада 2021 року, приблизно о 19 годині, перебуваючи поблизу магазину «Кураж» по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 36-А у м. Енергодар, ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_7 , у якого в ході спілкування поцікавився щодо можливості повернення у користування вищевказаного автомобіля та прийняття рішення про закриття кримінального провадження за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В свою чергу у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за вчинення ним дій, в інтересах ОСОБА_11 з використанням наданої йому влади та службового становища, щодо повернення у користування вилученого транспортного засобу та прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021. Після цього, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що за вирішення питання щодо повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю «BMW моделі 318-І» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація), а також прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 3 жовтня 2021 року, він має передати ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США.

При цьому, ОСОБА_7 , з метою запобігання викриттю своєї злочинної діяльності та подальшого можливого притягнення його до кримінальної відповідальності, прийняв рішення про залучення до реалізації свого злочинного умислу адвоката Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_10 , в якості особи, яка сприятиме вчиненню ним кримінального правопорушення.

В свою чергу, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що вищевказану неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, він має передати йому через адвоката ОСОБА_10 , попередньо зателефонувавши йому. Будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам, ОСОБА_11 погодився на вищевказану вимогу. Після цього, ОСОБА_7 , за невстановлених слідством обставин, довів зміст своїх злочинних намірів до відома адвоката Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_10 , повідомивши про свій злочинний умисел та запропонував їй взяти участь у вчиненні вищевказаного корупційного умисного злочину. Крім того, ОСОБА_7 надав ОСОБА_10 інформацію щодо обставин подій, які досліджуються кримінальному провадженні №0000454 від 3 жовтня 2021 року.

При цьому, ОСОБА_7 визначив роль ОСОБА_10 як особи, яка має отримувати неправомірну вигоду від ОСОБА_11 , здійснювати її зберігання і подальшу передачу ОСОБА_7 , а також надавати ОСОБА_11 консультації та юридичні послуги, з метою скорочення термінів прийняття судовими органами рішення щодо зняття арешту з транспортного засобу, з метою його подальшого повернення у користування.

В свою чергу ОСОБА_10 погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_7 щодо вимагання та отримання від ОСОБА_11 неправомірної вигоди.

9 листопада 2021 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи біля приміщення кафе «Passage pizza», розташованого за адресою: м. Енергодар, вул. Будівельників, буд. 46-а, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 про можливість вирішення раніше обумовлених питань щодо зняття арешту та повернення у користування автомобілю, а також прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021.

10 листопада 2021 року, приблизно 15 годині 30 хвилин, в офісному приміщені, розташованому за адресою: м. Енергодар просп. Будівельників, буд. 21, ОСОБА_11 зустрівся з адвокатом Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_10 , яка реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, в ході спілкування повідомила ОСОБА_11 , що за вирішення питання щодо повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю, а також прийняття процесуального рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження, ОСОБА_11 має передати через неї ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 доларів США.

При цьому ОСОБА_10 повідомила, що за надання юридичних послуг ОСОБА_11 має окремо сплатити їй грошові кошти в сумі 500 доларів США, які він може передати пізніше.

12 листопада 2021 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи біля приміщення кафе «Passage pizza», розташованого за адресою: м. Енергодар, вул. Будівельників, буд. 46-а, ОСОБА_7 , на виконання раніше обумовленого з ОСОБА_10 злочинного плану, повідомив ОСОБА_11 , що до суми грошових коштів в розмірі 2000 доларів США, які він має передати в якості неправомірної вигоди, кошти на оплату послуг адвоката ОСОБА_10 , у розмірі 500 доларів США, не входять.

Також в ході спілкування ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що першу частину неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США він має передати безпосередньо адвокату ОСОБА_10 .

В цей же день, приблизно о 14 годині 30 хвилин, в офісному приміщені, розташованому за адресою: м. Енергодар просп. Будівельників, буд. 21, ОСОБА_11 зустрівся з адвокатом Запорізької обласної колегії адвокатів ОСОБА_10 , яка реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, в ході спілкування так само повідомила ОСОБА_11 , що кошти на оплату наданих нею юридичних послуг, не входять до суми грошових коштів, які ОСОБА_11 має передати в якості неправомірної вигоди ОСОБА_7 .

Після цього, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_10 отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, для подальшої передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_7 за вирішення питання щодо повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю «BMW моделі 318-І» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація), а також прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021.

8 грудня 2021 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, перебуваючи біля приміщення кафе «Passage pizza», розташованого за адресою: м. Енергодар, вул. Будівельників, буд. 46-а, ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_7 , який в ході спілкування по повідомив ОСОБА_11 про можливість повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю «BMW моделі 318-І» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація). Крім того, ОСОБА_7 пояснив, що рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021 прийнято.

В цей же день, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 , на службовому автомобілі Національної поліції марки СКС (Рено) RDK 01РП (Доккер) реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 направились на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Енергодар, вул. Енергодарське шосе, 1-Б. Після оформлення необхідних документів, ОСОБА_7 повернув ОСОБА_11 посвідчення водія, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також ОСОБА_11 було передано під розписку вилучений раніше автомобіль «BMW моделі 318-І» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація).

В цей же день, приблизно о 11 годині 40 хвилин, перебуваючи біля території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Енергодар, вул. Енергодарське шосе, буд. 1-Б, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_10 отримала від ОСОБА_11 другу частину неправомірно вигоди, в сумі 1000 доларів США, для подальшої передачі в якості неправомірної вигоди ОСОБА_7 за вирішення питання щодо повернення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зняття арешту та повернення у користування автомобілю «BMW моделі 318-І» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (литовська реєстрація), а також прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000454 від 03.10.2021.

Безпосередньо після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були затримані працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у проханні та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

3 листопада 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 12).

8 грудня 2021 року о 11 год. 52 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 58-62).

9 грудня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 88-96).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є обґрунтованою, а також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, але органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 у правоохоронному органі поліції, зв`язки у правоохоронних органах, що обґрунтовано свідчить про наявність ризику можливого укриття підозрюваним ОСОБА_7 слідів вчиненого кримінального правопорушення, у тому числі залякування свідків.

Зауважує, що перебування під домашнім арештом не здатне забезпечити запобігання вказаним ризикам та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_7 .

Крім того, зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, так як його вчинено працівником правоохоронного органу слідчим, який займає відповідальне становище, тобто службовою особою, який зобов`язаний бути взірцем дотримання законів та доброчесності.

Вказує, що всупереч вимог діючого законодавства ОСОБА_7 вчинив дії, які кваліфіковано як корупційне кримінальне правопорушення (відповідно до примітки ст. 45 КК України) не вжив заходів до утримання від порушень вимог чинного законодавства, що підриває авторитет правоохоронного органу Національної поліції України, а також держави в цілому.

Зазначає, що органом досудового слідства відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є найбільш доцільним обрати запобіжний захід підозрюваному у вигляді тримання під вартою.

Звертає увагу на те, що з огляду на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих підозрюваному ОСОБА_7 дій, перебування останнього на свободі може викликати почуття безкарності у інших службових осіб та громадян, а також негативне сприйняття цього суспільством.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави у сумі 80 розмірів прожиткових мінімумів.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та зазначив, що досудове розслідування триває. Вказав, що відомостей про порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов перебування під домашнім арештом немає.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що рішення суду першої інстанції є законним, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджені та заявлені формально.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" поняття "обґрунтована підозра", - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

При цьому, підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Доводи прокурора з приводу того, що запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можливо тільки шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, де позитивно характеризується (а.с. 126), є пенсіонером за вислугою років (а.с. 127), має місце реєстрації, де також позитивно характеризується (а.с. 128).

Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Також, слід зауважити, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово.

У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції.

Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття "рівень" і "напруженість" у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії від 19.11.2019.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині посилання на тяжкість інкримінованого злочину та на те, що такий злочин є корупційним, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочину та суворістю передбаченого за нього покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу процесуального керівника прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10 лютого 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4