ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11/803/12/21 Справа № 403/4517/12 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року вказану кримінальну справу було повернуто прокурору в порядку ст. 249-1 КПК України (в редакції 1960 року) для усунення виявлених порушень.
Судом першої інстанції встановлено, що 22 жовтня 2011 року слідчим був складений обвинувальний висновок за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
Прокурором 24 жовтня того ж року цей обвинувальний висновок затверджений, а матеріали кримінальної справи направлені до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті. Досудове слідство цієї справи проведено відповідно до вимог КПК України в редакції 1960 року.
Відповідно до обвинувального висновку, серед іншого, обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, зокрема, хуліганських дій групою осіб з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відносно потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , із різними кваліфікуючими ознаками.
За результатами судового розгляду вказаної кримінальної справи Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 15 січня 2012 року був ухвалений вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані винуватими за пред`явленим органом досудового слідства обвинуваченням та їм призначене відповідне покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року вказаний вирок скасовано, справу направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Під час нового судового розгляду даної кримінальної справи ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 23 жовтня 2017 року обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 звільнені від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останніх до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та провадження у справі відносно них закрито.
Відповідно до змісту наведеного судового рішення, питання щодо винуватості ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого органом досудового слідства злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, не вирішувалось, та матеріали відносно останніх в окреме провадження не виділялись.
Вказана ухвала учасниками судового процесу, у тому числі і прокурором ОСОБА_15 , яка підтримувала державне обвинувачення і приймала участь саме у тому судовому засіданні, коли вирішувалося питання про звільнення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України, не оскаржувалося і є чинним.
Суд першої інстанції зазначив, що у суду наявні матеріали кримінальної справи за обвинуваченням фактично трьох обвинувачених - ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 296 КК України, обвинувальний висновок та список осіб, що підлягають виклику у судове засідання складені відносно трьох обвинувачених із викладом інкримінованих останнім органом досудового слідства злочинів, у тому числі, і відносно ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які до теперішнього часу в означених процесуальних документах мають статус обвинувачених, в той час, коли відносно них 23 жовтня 2017 року судом прийнято рішення про звільнення від кримінальної відповідальності за пред`явленим органом досудового слідства обвинуваченням.
Крім того, у викладі встановлених органом досудового слідства фактичних обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, вказано, що останній вчинив хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 групою осіб з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на теперішній час, з урахуванням постановленої 23 жовтня 2017 року ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, винуватими у вчиненні цього злочину не визнані, тому і суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання щодо винуватості або невинуватості вказаних осіб.
Окрім того, на теперішній час і матеріали відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були звільнені від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, з вказаної кримінальної справи не виділені.
Тому суд першої інстанції зробив висновок, що вказана кримінальна справа має бути повернута прокурору в порядку ст. 249-1 КПК України (в редакції 1960 року) для внесення відповідних змін до обвинувального висновку та списку осіб, що підлягають виклику у судове засідання, оскільки це єдиний передбачений законом спосіб усунути наявні на теперішній час протиріччя та привести обвинувальний висновок у відповідність з рішенням суду.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою повернути кримінальну справу для розгляду зі стадії попереднього розгляду справи в той же суд.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відсутні недоліки, передбачені статтями 228-232 КПК України, тому у суду відсутні перешкоди для призначення справи до розгляду.
Прокурор зазначив, що рішення суду відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо звільнення останніх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України прийнято 23.10.2017 року, через шість років після направлення справи до суду.
Прокурор також зазначив, що згідно ч.2 ст. 26 КПК України (в редакції 1960 року) виділення справи допускається тільки у випадках, які викликаються необхідністю, коли це не може негативно відбиватися на всебічності, повноті і об`єктивності дослідження і вирішення справи.
На думку прокурора, виділення матеріалів справи відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відносно яких вже прийнято рішення про звільнення на підставі ст. 49 КК України, не належить до таких випадків.
Прокурор зазначив, що усі сумніви суд першої інстанції міг усунути самостійно шляхом постановлення в порядку ст. 315-1 КПК України судового доручення для допиту в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та подальшого безпосереднього їх допиту у суді.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 244 КПК України 1960 року, за результатами попереднього розгляду справи суддя своєю постановою може прийняти рішення про повернення справи прокуророві.
Згідно з нормою ст. 249-1 КПК України (в редакції 1960 року), суддя своєю постановою повертає справу прокурору у разі, якщо прокурором були суттєво порушені вимоги ст.ст. 228-232 цього Кодексу, що регламентують перевірку прокурором справи з обвинувальним висновком та направлення справи до суду, для усунення виявлених порушень.
Вимоги до обвинувального висновку визначені положеннями ст. 223 КПК України (в редакції 1960 року), відповідно до яких обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частини.

В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті пред?явленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та пом?якшують його покарання.

При посиланні на докази обов?язково зазначаються аркуші справи.

В резолютивній частині наводяться відомості про особу кожного з обвинувачених, коротко викладається суть пред?явленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

Системний аналіз цих норм кримінально-процесуального закону вказує на те, що у порядку ст. 249-1 КПК України справа може бути повернута прокурору з підстав суттєвого порушення вимог ст.ст. 228-232 КПК України (в редакції 1960 року), для усунення виявлених порушень тільки з попереднього розгляду.
Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувальний висновок був складений 22 жовтня 2011 року відповідно до положень ст. 223 КПК України (в редакції 1960 року), і за результатами судового розгляду вказаної кримінальної справи Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 15 січня 2012 року був ухвалений вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані винуватими за пред`явленим органом досудового слідства обвинуваченням, та їм призначене відповідне покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року вказаний вирок скасовано, дану справу направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Згідно з ч. 1 ст. 375 КПК України (в редакції 1960 року), після скасування вироку (постанови) апеляційним судом суд першої інстанції розглядає справу у відповідності з вимогами глав 25-28 цього Кодексу.
Глави 25-28 КПК України (в редакції 1960 року) регулюють проведення саме судового розгляду справи.
Натомість глава 23 цього Кодексу визначає порядок проведення попереднього розгляду справи, відповідно до положень якої, суддя у справі, що надійшла від прокурора, з`ясовує щодо кожного з обвинувачених питання: чи підсудна справа суду, на розгляд якого вона надійшла; чи немає підстав для закриття справи або її зупинення; чи складено обвинувальний висновок відповідно до вимог цього Кодексу; чи немає підстав для зміни, скасування або обрання запобіжного заходу; чи не було допущено під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства таких порушень вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду. За наявності достатніх підстав для розгляду справи в судовому засіданні суддя, виносить постанову про призначення справи до судового розгляду.
Отже, як вбачається з аналізу положень глави 23 КПК України (в редакції 1960 року), попередній розгляд справи є самостійною стадією кримінального процесу, в якій суддя на підставі ретельного вивчення матеріалів справи перевірити, чи достатньо підстав для призначення справи до судового розгляду. Про призначення справи до попереднього розгляду окремий процесуальний документ не виноситься.
Тобто, після скасування судового рішення апеляційним судом, суд першої інстанції повинний був здійснити саме судовий розгляд справи, а не її попередній розгляд, який є іншою самостійною стадією кримінального процесу.
Крім того, колегія суддів зазначє, що суд першої інстанції може постановити судове доручення в порядку ст. 315-1 КПК України (в редакції 1960 року) для допиту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в якості свідків.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, щодо того, що обставини, викладені судом першої інстанції, не є підставами для повернення справи прокурору у відповідності до вимог ст. 249-1 КПК України (в редакції 1960 року), а тому вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути кримінальну справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 366, 367 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України скасувати та повернути кримінальну справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4