Єдиний унікальний № 946/3055/21
Провадження № 1-кп/946/472/21
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання

04 листопада 2021 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за обвинуваченням, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Новосибірськ Російської Федерації, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, пенсіонерку, одружену, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
щодо розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу,-
ВСТАНОВИВ:
В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 надали клопотання про застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченої ОСОБА_4 переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів та інших учасників провадження у цьому ж кримінальному провадженні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 клопотання підтримали.

В судовому засіданні прокурор залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 проти клопотання захисника заперечували, вважають, що ризики, на які посилаються потерпілий та його представник в клопотанні не існують, також вважають, що потерпілий та його представник не мають право звертатися до суду із таким клопотанням.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 331 КПК України Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Статтею 176 КПК України передбачено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до норм ст. 177, 178 КПК України Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вищезазначені дії. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 19 січня 2021 року був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 15 березня 2021 року, строк дії запобіжного заходу був потім продовжений до 16 квітня 2021 року, що відображено у додатку до обвинувального акту.

До суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України надійшло 19 квітня 2021 року, тобто після закінчення строку дії запобіжного заходу, і після цього жодний запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 по теперішній час не обирався, тобто протягом більш ніж 6 місяців.

Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні потерпілого та його представника дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, на які посилаються потерпілий та його представник не існують.
У суду немає жодних підстав вважати, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватися від суду, враховуючи те, що вже більш ніж півроку до неї не застосований жодний запобіжний захід, але обвинувачена жодного разу не допустила неявку до суду без поважної причини. Сама та обставина, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для обрання її запобіжного заходу. Суд також враховує, що обвинувачена не має попередніх судимостей, є пенсіонеркою, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Також заявниками жодним чином не підтверджено, що обвинувачена може якимось чином впливати або впливала на потерпілого чи інших учасників провадження.
З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилаються потерпілий та його представник у клопотанні не підтверджені належним чином. Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої на даний час є невиправданим заходом.
Також, за смислом п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України потерпілий та його представник мають права сторони обвинувачення тільки у випадках, передбачених КПК України, але такий випадок не передбачений у главі 18 КПК України щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 176-178, 183, 186, 193, 331, 350, 370 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1