Справа № 342/1254/19
Провадження № 1-кп/342/36/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 12.10.2019 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Коломийського району, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, на утриманні має малолітню дитину, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та незаконно заволодів паспортом.

Кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_3 раніше судимий 18.07.2019 Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та повторно вчинив майновий злочин за наступних обставин.

12.10.2019 біля 18-00 год. обвинувачений зателефонував до свого знайомого ОСОБА_6 та запропонував випити алкогольних напоїв на що останній погодився. Того ж дня, біля 18-30 вони зустрілись на території АЗС «VT petroleum», що по вул. Височана, 1 в м. Городенка, де зайшовши в одну з кабінок розпочали розпивати спиртні напої.

Під час розпивання алкогольних напоїв, у ОСОБА_6 задзвонив його мобільний телефон, який він дістав з внутрішньої лівої кишені куртки. Побачивши мобільний телефон ОСОБА_6 та знаючи, що останній мав борг перед ним в розмірі 1000 гривень, ОСОБА_3 вирішив відкрито заволодіти вищевказаним мобільним телефоном та іншим майном потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, без застосування насильства чи його погроз до потерпілого, відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Самсунг GT-I9082», білого кольору вартістю 1000 гривень, в чохлі чорного кольору з написом «BUBLEPACK», вартістю 150 гривень, з сімкартою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 50 гривень, коштів на рахунку якої не було, а саме вихопив вказаний мобільний телефон з рук потерпілого, який поставив в задню праву кишеню своїх штанів.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 оглянув кишені куртки потерпілого та дістав звідти гаманець коричневого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становив та грошових коштів у якому не було, відкрив його та побачив в середині два паспорти громадян України. Усвідомлюючи, що вказані документи є паспортами громадян України і згідно Постанови Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» є документами, які посвідчують особу власника та підтверджують громадянство України, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, незаконно, заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 13 лютого 2009 року Городенківським РВ ГУ МВС України в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ID-паспортом громадянина України № НОМЕР_2 виданий 26 червня 2018 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме поставив гаманець за пояс штанів у які був одягнений.

В подальшому не зважаючи на вимоги потерпілого ОСОБА_6 зупинитись та повернути належні йому речі ОСОБА_3 із майном потерпілого направився до місця свого проживання, тим самим викраденим повністю розпорядився, чим спричинив потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 1200 грн.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Суд, за пропозицією прокурора, який зважаючи на визнання вини обвинуваченим та не оспорювання ним фактичних обставин справи, просив провести скорочене судове слідство, враховуючи те, що судом встановлено, що всі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_3 ствердив, що щиро розкаюється у скоєних ним правопорушеннях за обставин зазначених в обвинувальному акті. Ствердив, що більше такого не повториться. Повідомив, що вчинив так бо потерпілий мав перед ним борг. Просив суворо не карати.

Потерпілий, ОСОБА_6 , в судовому засіданні повідомив, що претензій до обвинуваченого він немає, збитки йому відшкодовано, просив суворо не карати.

На підставі вищенаведеного суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснивши допит обвинуваченого, заслухаши потерпілого, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених ним кримінальних правопорушеннях при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та за ч.3 ст. 357 КК України, оскільки він незаконно заволодів паспортом.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених правопорушень, їх суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України за ч.2 ст.186 КК України відноситься до тяжкого злочину, а за ч.3 ст.357 КК України відноситься до проступків.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини, добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку, активне сприяння в розслідуванні кримінальних правопорушень. Обтяжуючою обставиною є вчинення правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працюючий, є раніше судимим за вироком Городенківського районного суду від 19.07.2019 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту, яке відбув в установі виконання покарань та був звільнений 17.01.2020, який не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричних кабінетах в медичному закладі. За місцем проживання обвинувачений органом місцевого самоврядування характеризується посередньо. Має на утриманні малолітню дитину.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, досудову доповідь Городенківського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з якої слідує, що ризик небезпеки для суспільства високий, враховуючи позицію прокурора з приводу призначення обвинуваченому міри покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст. 186 КК України та за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі і на підставі ст.70 КК України остаточно просив визначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком, позицію потерпілого, який ствердив, що будь-яких претензій до обвинуваченого немає, на суворому покаранні не наполягає, позицію адвоката, який не заперечував проти покарання, яке просив призначити прокурор, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі та санкції ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі. На підставі вимог ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покарання остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробування, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Долю речових доказів визначити згідно вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 357 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 357 КК України у виді 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупнстю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг» модель GT-19082 білого кольору в чохлі чорного кольору із надписом «Bublepack» та із сім картою з номером НОМЕР_3 ; жіночий гаманець коричневого кольору в якому був паспорт на ім`я ОСОБА_6 та ID картка і довідка про реєстрацію на ім`я ОСОБА_7 , які передані на зберігання ОСОБА_6 , залишити в законного власника.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1