КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/174/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотаннястаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключення отримання невідкладної медичної допомоги.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
?прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
?не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
?повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
?утримуватися від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , а також іншими посадовими особами ТОВ «Анрі Тім», ТОВ «Салівант», ТОВ «Фобос Ленд», ТОВ «ФК «Експерт» та АТ «Артем-Банк»;
?здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначено строк дії ухвали тривалістю в два місяці до 25.01.2022 року включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з можливістю внесення застави у розмірі 13 200 (тринадцять тисяч двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 000 000,00 (тридцять мільйонів) гривень.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, постановлена з істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Також апелянт зазначає, що з резолютивної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що оскільки слідчий суддя дійшов висновку щодо обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, то прокурор при судовому розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя повинен був частково задовольнити клопотання слідчого, а не відмовляти в його задоволенні.
Захисником ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подано заперечення на вказану апеляційну скаргу, в яких останній просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
26.11.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Чорнобай, Чорнобаївського району, Черкаської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому, повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
30.11.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 „ за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб із можливістю внесення застави у розмірі 13 200 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 000 000,00 грн (двадцять дев`ять мільйонів) гривень.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що метою обрання запобіжного заходу - тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , згідно зі ст. 177 КПК є запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії та номер НОМЕР_1 , який є дійсним та дає йому можливість вільно покинути територію України та вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та з конфіскацією майна, маючи достатній матеріальний достаток для залишення меж України може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду за межами України з метою уникнення кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зважаючи на те, що частина оригіналів документів, які досліджуються та мають доказове значення у кримінальному провадженні переховуються не установленими на теперішній час органом досудового розслідування особами, з метою приховання вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , та інших осіб, які були задіяні у схемі із заволодіння коштами АТ «Артем-Банк» наявний значний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі вчинить усі необхідні дії з метою знищення вказаних документів, а також будучи знайомим, з не встановленими на теперішній час особами, які були задіяні у зазначеній протиправній схемі надасть інформацію про наявну доказову базу у вказаному кримінальному провадженні з метою перешкоджання об`єктивного та всебічного розслідування кримінального провадження, а також подальшим уникненням кримінальної відповідальності за вчинені злочини. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а також конфіскацією майна, вчинить дії спрямовані на продаж рухомого та нерухомого майна, власником якого він є з метою уникнення конфіскації вказаного майна; підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на не встановлених на теперішній час органом досудового розслідування осіб. Так, підозрюваний ОСОБА_7 , будучи знайомим з наступними особами: директором ТОВ «КУА АПФ «Ніко Фінанс» ОСОБА_10 , оцінювачем ПП «Консалтингова група «Арго-Експерт» ОСОБА_12 , колишнім власником ТОВ «Ейзітайм» ОСОБА_22 , та іншими невстановленими на теперішній час органом досудового розслідування особами, маючи серед них авторитет та значний вплив на них буде примушувати їх до дачі завідомо неправдивих показів, або відмови від їх надання, а також надання виправдувальних показань, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.
З урахуванням зазначених відомостей, у сукупності, сторона обвинувачення вважала, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .
Зазначені вище обставини є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.
30.11.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні вказаного клопотанняслідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключення отримання невідкладної медичної допомоги, із покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, які визначено даною ухвалою.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя керувався положеннями ст. ст. 177-179, 181, 193, 194 КПК України вказавши, що слідчим, прокурором не доведено, що встановленим в провадженні ризикам не зможе запобігти інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).
Суд першої інстанції вірно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні слідчого, проте ймовірність їх реалізації є недостатньою для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, а також позитивні характеристики, грамоти, нагороди, від трудового колективу фітнес-клубу " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", від Української федерації Ушу, від військової частини НОМЕР_2 і має на утриманні батьків похилого віку, що свідчить про наявність у нього стійких соціальних зв`язків. При цьому, з урахуванням ризиків та наявності доказів причетності підозрюваного ОСОБА_7 до злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, суд навів мотиви відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).
Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).
Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).
Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прийнято з дотриманням вимог КПК України та узгоджується з позиціями ЄСПЛ.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, при цьому слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Одночасно, дослідивши матеріали провадження, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про його особу в їх сукупності. Окрім цього, судом покладено на підозрюваногообов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що прокурор не довів обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Не зміг довести обставин необхідності тримання підозрюваногопід вартою під час апеляційного розгляду прокурор.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 у запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовив у задоволенні клопотання.
Істотних порушень норм КПК України, які б могли потягти за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, а тому ухвалу місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4