Справа №293/780/21
Провадження № 1-кс/293/51/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в смт. Черняхів справу за заявою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи № 293/780/21 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває справа № 293/780/21 (кримінальне провадження № 0000037) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345-1 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження визначено до розгляду судді ОСОБА_7

01.10.2021 на адресу суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи № 293/780/21 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345-1 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2021 заяву про відвід судді ОСОБА_7 визначено до розгляду судді ОСОБА_1 .

Згідно поданої заяви адвокат ОСОБА_5 зазначає наступні підстави для відводу судді ОСОБА_7 по справі № 293/780/21:

- безпідставна вимога суду надати докази та ігнорування доказів, наданих стороною захисту, - судом 03.08.2021 постановлено ухвалу, якою зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_6 надати суду докази на підтвердження перебування на допиті у ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 03.08.2021, незважаючи на завчасне повідомлення захисником суду про вказану слідчу дію з додаванням виклику на допит;

- обмеження судом сторони захисту у правах на висловлення думки щодо клопотань інших учасників процесу, - свідки, до яких судом ухвалою від 03.08.2021 застосовано привід, є свідками сторони захисту, однак суд обмежив обвинуваченого та його захисника у праві висловити в судовому засіданні свою думку щодо клопотання прокурора про привід свідків сторони захисту;

- обмеження судом сторони захисту у повноцінній участі, під час допиту свідків, незабезпечення належного порядку під час судового засідання 11.06.2021;

- безпідставне прийняття судом 18.05.2021 цивільного позову до розгляду.

На думку сторони захисту, викладені обставини викликають істотний сумнів у неупередженості головуючої судді при розгляді даної справи.

Суддя ОСОБА_7 будь-яких пояснень щодо заявленого відводу не подала та у судове засідання не з`явилась.

Прокурор та представник потерпілого в судовому засіданні щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_7 заперечили. Потерпілий в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_7 з підстав, вказаних у поданій заяві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження суд дійшов висновку про необгрунтованість заявленого відводу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Перелік обставин для відводу судді визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Аналіз змісту ст. 80 КПК України вказує на те, що заява про відвід судді має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 , суд вважає, що обставини, на які посилається заявник, не є підставами для відводу судді.

Подана заява про відвід не містить посилань на підстави, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені нормами 75-76 КПК України. Заявниця не довела про наявність обставин, що вказують на упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_7 .

Так, заява про відвід судді ОСОБА_7 мотивована виключно незгодою заявника з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_7 щодо вимоги суду надати докази та ігнорування доказів, наданих стороною захисту, обмеження судом сторони захисту у правах на висловлення думки щодо клопотань інших учасників процесу, обмеження судом сторони захисту у повноцінній участі під час допиту свідків, незабезпечення належного порядку під час судового засідання, прийняття судом цивільного позову до розгляду.

Будь-які інші підстави для відводу судді, передбачені ст. ст. 75, 76 КПК України, адвокатом ОСОБА_5 не наведені та судом не встановлені.

Таким чином, розглянувши заяву про відвід судді ОСОБА_7 при розгляді справи №293/780/21, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки підстави, визначені ст.ст. 75-76 КПК України у даній справі відсутні, а доводи заявника ґрунтуються виключно на особистих припущеннях щодо упередженості судді ОСОБА_7 у розгляді справи, а також фактично зводяться до незгоди заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у справі, що не може бути підставою для відводу судді.

Суд також не встановив обставин, які б свідчили про те, що за особистими переконаннями чи своєю поведінкою суддя ОСОБА_7 виявляла упередженість, необ`єктивність або безсторонність при розгляді справи № 293/780/21 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345-1 КК України.

Суд також наголошує, що незгода заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у справі можуть бути підставою для оскарження рішення у даній справі, однак не можуть вважатися підставами для відводу судді.

Подібні висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу викладені в ряді рішень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 23.01.2020 по справі №335/3479/13-к, ухвалі від 18.02.2020 по справі №202/4467/14-к.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав, які б могли свідчити про упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_7 при розгляді справи № 293/780/21, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 у розгляді справи № 293/780/21 (кримінального провадження № 0000037) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345-1 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1