Справа № 347/2300/21
Провадження № 1-кс/347/722/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 06.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2021 року слідчий СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000178 від 06.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України.
Із клопотання вбачається, що 06.11.2021 року до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт про те, що під час проведення аналізу криміногенної ситуації в межах Косівського району Івано-Франківської області отримано достатньо даних, які вказують на те, що окремими суб`єктами в межах Косівського району здійснюється виготовлення та реалізація підакцизних товарів, серед яких лікеро-горілчані та тютюнові вироби, які мають сумнівне походження, марковані підробленими марками акцизного податку чи голографічними захисними елементами, або ж немарковані взагалі.
З метою фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим слідчого відділення Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 було проведено огляд об`єктів наданих заявником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , а саме: двох пляшок горілчаних виробів із маркуванням «Давай за Дам», опечатаних металевим корком, на якому наявна марка акцизного податку із маркуванням: ( пляшка № 1) - ; ААER212937; ( пляшка № 2) - ; та однієї пляшки марки «CARPATHIA», опечатаної металевим корком на якому наявна марка акцизного податку із маркуванням: ; AAAD264211.
Виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події речі поміщено в спеціальний пакет і опечатано, визнано речовим доказом та передано на тимчасове зберігання відповідальній особі за зберігання речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримує повністю та просить суд його задовольнити.
Власник/володілець майна, на яке передбачається накласти арешт, в судове засідання не прибув. За змістом ч.1 ст.172 КПК України встановлено дводенний строк розгляду клопотання про арешт майна з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання осіб, вказаних у даній статті не є перешкодою для розгляду клопотання. Отже, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності власників речових доказів ОСОБА_4 .
Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.4), копію рапорту (а.с.5), копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується (а.с.6-8), копію протоколу допиту свідка (а.с.9-12), заяву ОСОБА_4 (а.с.13), копію протоколу огляду місця події (а.с.14-16), копію постанови про визнання речовими доказами від 06.11.2021 року (а.с.17-18) слідчий суддя вбачає підстави для задоволення даного клопотання, оскільки в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що вказані в клопотанні речі мають значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000178 від 06.11.2021 року, а тому, з метою збереження речових доказів та знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, проведення відповідних судових експертиз, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речових доказів, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме: на дві пляшки горілчаних виробів із маркуванням «Давай за Дам», опечатані металевим корком, на якому наявна марка акцизного податку із маркуванням: ( пляшка № 1) - ; ААER212937; ( пляшка № 2) - ; та одну пляшку марки «CARPATHIA», яка опечатана металевим корком, на якому наявна марка акцизного податку із маркуванням: ; AAAD264211, що були вилучені під час огляду місця події 06.11.2021 року з метою збереження речових доказів.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.
Арешт може бути скасовано в порядку ст.174 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1