Справа № 171/2152/21
В И Р О К
іменем України

19 листопада 2021 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000052 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, у шлюбі не перебуває, що має загальну середню освіту, що зареєстрований в с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 08.08.2021, приблизно о 21:00 годині, перебував на території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 08.08.2021, приблизно о 21:05 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де, переконавшись у тому, що його злочинні дії не були помічені сторонніми особами, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав пластмасову каністру, об`ємом 20 л, вартістю 110 гривень, повністю заповнену дизельним пальним, вартість якого за 1 л становить 28 гривень 46 копійок, загальною вартістю 569 грн. 20 коп.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення проступку зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 679 грн. 20 коп.

Крім того, ОСОБА_4 17.08.2021, приблизно о 09:00 годині, перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 17.08.2021, приблизно о 09:05 годині, перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , та, переконавшись у тому, що його злочинні дії не були помічені сторонніми особами, проник на територію вищезазначеного домоволодіння, яке по периметру повністю огороджене парканом, перелізши через паркан, після чого через незачинені двері проник всередину горища будинку, який знаходиться на території даного домоволодіння, де таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав алюмінієвий бідон, об`ємом 40 л, вартістю 1641 грн. 73 коп., що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1641 грн. 73 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини, викладені в обвинувальному акті.

Також обвинувачений пояснив, що 08.08.2021 року близько 21 год., він прийшов до ОСОБА_7 , якому приніс на продаж скляні банки, об`ємом 0,5 л. Дружина ОСОБА_7 забрала у нього банки та пішла до будинку, а він в цей час побачив у дворі каністри з дизельним паливом, після чого він вирішив викрасти одну каністру з метою її подальшого продажу та придбання спиртних напоїв. Скориставшись, що його ніхто не бачить, він викрав одну каністру, об`ємом 20 л, з дизельним паливом. Викрадену каністру він заховав біля покинутого будинку в кущах та хотів її продати. Через деякий час він зрозумів, що ОСОБА_8 буде шукати, хто викрав каністру, і мешканці села повідомлять, що каністру продав він, тому він вирішив повернути каністру з паливом та попросив хлопця на ім`я ОСОБА_9 , який живе навпроти покинутого будинку, забрати каністру та повернути ОСОБА_10 , що той і зробив. Крім того, 17.08.2021 року він викрав з горища будинку, що належить ОСОБА_6 , алюмінієвий бідок, об`ємом 40 л. Про наявність бідону він знав, а також знав, що зранку ОСОБА_11 їздить до лікарні, так як допомагав потерпілому по господарству. Викрадений бідон він також повернув потерпілому. Перед потерпілими він вибачився і вони йому пробачили. У вчиненому щиро кається, просить не призначати суворе покарання.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, встановлені органом досудового розслідування, вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не зайнятий суспільно-корисною працею.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку є призначення покарання в межах санкцій ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі та ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України.

Суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази алюмінієвий бідон, повернутий потерпілому ОСОБА_6 , пластмасову каністру, повернуту потерпілому ОСОБА_5 , залишити потерпілим.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1