Справа № 136/1987/21
Провадження №11-кп/801/162/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000396 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2021, яким засуджено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобильня Вінницького (раніше Липовецького) району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 6 місяців виправних робіт з відрахування в дохід держави 15 % заробітку.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_9 , 10.08.2021 біля 10 год. 00 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території складських приміщень ТОВ «Племінний завод «Україна», які розташовані в с. Петрівка по вул. Подільська, 1а Турбівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, під час передачі зміни охороннику ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклої суперечки із останнім, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої суспільно-небезпечні дії та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння шкоди здоров`ю останньому, діючи умисно, завдав ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область щелепи та один удар кулаком лівої руки в область обличчя, після чого ОСОБА_9 залишив місце події у невідомому напрямку. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 104 від 22.10.2021 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Прокурор, в своїй апеляційній скарзі просить вирок Липовецького районного суду Вінницької області у справі від 03.11.2021 змінити в частині призначеного покарання щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Абзац 1 резолютивної частини вироку суду викласти в наступній редакції: « ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становлять у сумі 1700 грн». В решті вирок залишити без змін.
На думку прокурора, судом, під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді виправних робіт, не взято до уваги той факт, що на момент винесення вироку у справі ОСОБА_9 уже виповнилося 60 років і покарання у виді виправних робіт в силу закону до нього не може бути застосовано.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Мотиви Суду.
Так, відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як визначено ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України, виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, звернути увагу судів на те, що виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли 16 років, і осіб пенсійного віку, а також до військовослужбовців, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування (ч. 2 ст. 57 КК).
Статтею 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, передбачено, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Згідно даних, зазначених у вироку суду та матеріалів кримінального провадження установлено, що обвинувачений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент винесення вироку у справі йому уже виповнилося 60 років та відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» є особою, яка досягла пенсійного віку.
Отож, судом, під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді виправних робіт, не взято до уваги той факт, що на момент винесення вироку у справі ОСОБА_9 уже виповнилося 60 років і покарання у виді виправних робіт в силу закону до нього не може бути застосовано.
Частиною 4 ст. 65 КК України передбачено, що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Під час ухвалення вироку щодо обвинуваченого не вмотивовано, з яких підстав суд призначає ОСОБА_9 більш суворий вид покарання з числа передбачених покарань за ч. 2 ст. 125 КК України, і чому менш суворий вид покарання не буде достатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, судом, при призначенні покарання ОСОБА_9 у виді виправних робіт, допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, що відповідно до положень ст.ст. 413, 414 КК України тягне за собою скасування та зміну судового рішення.
Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, відповідно до статей 408, 409, 413, 414 КПК України, є підставою для змінення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2021, яким засуджено ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становлять у сумі 1 700 грн

У решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_11