ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/1138/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/913/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали кримінального провадження № 11-кп/818/913/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, проживаючого у цивільному шлюбі, непрацюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засудженого за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як встановив суд, 30 грудня 2019 року, приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_9 знаходився в магазині "Свіжина", що розташований за адресою: м. Харків, проспект Слави, 1-Б, де у нього виник конфлікт з раніше йому невідомим чоловіком - потерпілим ОСОБА_7 , з приводу того, що ОСОБА_7 неправильно стояв у черзі. В ході конфлікту ОСОБА_9 керуючись прямим умислом на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, з мотивів раптово виниклої неприязні до ОСОБА_7 , вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , в процесі словесного конфлікту наніс один удар своєю лівою рукою в ділянку підборіддя ОСОБА_7 , від якого останній впав на підлогу. Після чого ОСОБА_9 припинив свої злочинні дії та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-86/20 від 15 січня 2020 року протиправними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 було нанесено наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма нижньої щелепи у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці підборіддя (на рівні 31-41 зубів) та суглобового паростку праворуч. Це ушкодження утворилося в результаті, як мінімум одної ударної травматичної дії тупим твердим предметом з місцем прикладення сили ймовірніше всього в ділянку підборіддя, та могло бути отримане в строк, не пізніше дати звернення в лікувальний заклад, де і було виявлено дане ушкодження. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма нижньої щелепи у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці підборіддя (на рівні 31-41 зубів) та суглобового паростку праворуч не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що суд при вирішенні цивільного позову потерпілого та визначенні розміру моральної шкоди, не в повному обсязі врахував, що він не працює за станом здоров`я внаслідок отриманої в дитинстві травми спини, має на утриманні неповнолітню дитину, 2009 року народження. На думку обвинуваченого відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. є обґрунтованою. Наголосив, що під час судового розгляду не було проведено судово-психологічну експертизу щодо завданої моральної шкоди. Просить вирок суду в частині цивільного позову змінити, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнути з нього на користь потерпілого ОСОБА_7 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора пояснення, потерпілого та його представника про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Розгляд кримінального провадження було проведено за відсутності захисника, який подав до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд кримінального провадження за його відсутності, та обвинуваченого, який не просив проводити апеляційний розгляд за його обов`язкової участі.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.122 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Розмір грошових стягнень на відшкодування потерпілому моральної шкоди у сумі 50 000 грн. внаслідок заподіянні йому тілесних ушкоджень середнього ступеня, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів, судом визначено відповідно з вимогами ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, глибини та тривалості моральних страждань і переживань, які переніс потерпілий.

Доводи обвинуваченого про неврахування судом при визначення розміру моральної шкоди того, що він не працює за станом здоров`я та має на утриманні малолітню дитину, самі по собі не можуть свідчити про невідповідність розміру грошових стягнень на відшкодування моральної шкоди, оскільки ці обставини існували на момент вчинення ним кримінального правопорушення та не стали стримуючим фактором від завдання потерпілому у тому числі моральних страждань.

Посилання обвинуваченого на непроведення судово-психологічної експертизи щодо завданої моральної шкоди, в даному випадку є безпідставними, оскільки сторони кримінального провадження не зверталися до суду з відповідним клопотанням, а з урахуванням загальної засади судочинства змагальності сторін, суд визначив розмір завданої моральної шкоди відповідно до вимог ч.1 ст.129 КПК України.

За таких обставин, підстави для скасування чи зміни вироку суду за доводами апеляційної скарги обвинуваченого - відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року щодо ОСОБА_9 - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: