ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3146/21
Номер рядка у звіті 254
01 листопада 2021 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, не одруженого, освіта середня-спеціальна, особою з інвалідністю будь-якої групи, ліквідатором аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС) не є, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має,зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
раніше судимого: 21.07.2021 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та покладено обов`язки передбачені п.п 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
Цими діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
Частиною 1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, подав письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнає встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого ствердив його захисник адвокат ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
Призначаючи покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує обставини його скоєння, ступінь його тяжкості, особу винного, який є раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу психотропних речовин, та будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу психотропних речовин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює, не має на утриманні будь-яких осіб, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та повне визнання вини.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, маючи незняту та непогашену судимість, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише з призначенням йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, оскільки, на думку суду, призначення менш суворого покарання не досягне мети його застосування.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. А тому остаточне покарання ОСОБА_3 належить призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України і до покарання у виді обмеження волі, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2021.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.,ст. 65-68, КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили, судом не встановлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 337, 370-374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2021 та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов не заявлений.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн 48 коп.
Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1