Провадження № 1-кп/643/669/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003389 від 30.06.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, відповідно ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 29.06.2020 близько 21:48 години працівниками Управління патрульної поліції у Харківській області, а саме екіпажем №5001 у складі лейтенанта поліції ОСОБА_6 , який згідно наказу №680 о/с від 13.07.2018 перебуває на посаді інспектора роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції ОСОБА_7 , який згідно наказу №657 о/с від 27.08.2019 перебуває на посаді поліцейського роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, здійснювалося патрулювання території Московського району м. Харкова. В цей час зазначеними працівникам поліції було виявлено автомобіль ВАЗ 2115 сірого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, а саме п. 8.7.3.Є ПДР України, тобто здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений «червоний» сигнал світлофора, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Вищезазначений автомобіль було зупинено на підставі п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Після зупинки зазначеного транспортного засобу, працівниками поліції встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_4 . В подальшому, під час розгляду працівниками патрульної поліції справи про адміністративне порушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксованому не в автоматичному режимі, в ході бесіди з водієм автомобіля ВАЗ 2115 сірого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 у водія ОСОБА_4 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що працівники поліції повідомили останньому та висунули йому законну вимогу, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» - пред`явити документи визначені п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі по тексту - Правила дорожнього руху), на що ОСОБА_4 повідомив, що посвідчення водія знаходиться вдома. При собі мав посвідчення водія Російської Федерації.
В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_4 діючи умисно та протиправно, розуміючи, що він керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєні ним адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 122, 130 КУпАП, діючи в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в той час, як співробітники Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції виконували покладені на них посадові обов`язки, а саме документували факт вчинення адміністративних правопорушень, останній висловив інспектору роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_6 обіцянку надати йому неправомірну вигоду в сумі 500 (п`ятсот) доларів США за не фіксацію вчинених ним адміністративних правопорушень та не складання відповідних адміністративних матеріалів, з метою уникнення настання адміністративної відповідальності, на що лейтенантом поліції ОСОБА_6 було відмовлено та попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність передбачену ст. 369 КК України за обіцянку надання неправомірної вигоди службовій особі.
В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на подальше надання службовій особі неправомірної вигоди з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, незважаючи на попередження про настання кримінальної відповідальності за такі дії з боку працівника патрульної поліції, повторно висловив обіцянку неправомірної вигоди у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США за не фіксацію вчинених ним адміністративних правопорушень та не складання відповідних адміністративних матеріалів, з метою уникнення настання адміністративної відповідальності.
В свою чергу, інспектор роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що наміри ОСОБА_4 очевидно свідчать про висловлення ним обіцянки надання неправомірної вигоди, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 , відмовив останньому у прийнятті неправомірної вигоди та доповів оператору «102» стосовно пропозиції неправомірної вигоди з боку останнього та в подальшому склав мотивований рапорт.
За фактом скоєних адміністративних правопорушень, відносно ОСОБА_4 працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам скоєння кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.
За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто, обіцянка надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення та данні про його особу.

Судом вивчались дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_4 не працює, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у межах санкції зазначеної частини статті КК України.

Судові витрати по справі відсутні, запобіжний захід не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 грн..

Речові докази відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області збережені на оптичному носію інформації (DVD-R диск) торгової марки «Videx» з заводським номером ««16 56»» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1