Справа № 442/7392/21
Провадження № 1-кп/442/409/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000651 від 27.08.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага Чеської республіки, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.12.2006 за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.190, ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 27.08.2021, орієнтовно о 10.32 год., знаходячись на території автостанції на вул.Куліша 1 в м. Стебнику Львівської області, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільні небезпечний характер своїх дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна і бажаючи її настання, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинивши пасажирські дверцята, які не були зачинені на ключ, проник у кабіну автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Atego 1018», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який в той час знаходився у вантажному відсіку, звідки із панелі повторно таємно викрав належні ОСОБА_5 : мобільний телефон марки Redmi 7A Xiaomi IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 вартістю 2100 грн., та мобільний телефон марки «Huawei Y6» Imei НОМЕР_4 вартістю 1200 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3300 грн.
Таким чином ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Через два дня після події, переосмисливши вчинене, добровільно прийшов у поліцію і видав працівникам поліції викрадені телефони, написав відповідну заяву. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить суд ОСОБА_3 суворо не карати.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою і визнає фактичні обставини доведеними.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно, поєднане із проникненням у сховище.
При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також, відповідно до статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та у лікаря - психіатра не перебуває.

Обставинами, які суд бере до уваги як пом`якшуючі відповідно до ст.66 КК України при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є те, що він з`явився із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Позицію потерпілого, який до обвинуваченого претензій майнового та морального характеру не має, просить ОСОБА_3 суворо не карати.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчинених нею кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставиин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, аналізуючи особу винуватого як в загально - соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, , суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, що є достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому.
Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
А тому, враховуючи те, що обвинувачений сам зявився до поліції зі зізнанням, добровільно видав викрадене, осуд останнім своєї поведінки, висловлення жалю та розкаяння з приводу вчиненого, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення,те обвинувачений просить суд його суворо не карати, позицію потерпілого в сукупності з вище переліченим, а також те, що ОСОБА_3 , будучи звільненим з місць позбавлення волі у березні 2018, фактично протягом більше двох років злочинів не вчиняв, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в період дії іспитового строку та з метою організації органом виконання покарань належного контролю за його поведінкою, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався та підстав для його обрання на даній стадії немає.
З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, за якими призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2021 скасувати.
Речові докази: мобільний телефон марки Redmi 7A Xiaomi IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , та мобільний телефон марки «Huawei Y6» Imei НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1