ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/369/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/369/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 6 місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнуто із ОСОБА_7 в користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 817,25 грн.

Задоволено цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради про стягнення зі ОСОБА_7 на користь місцевого бюджету для перерахування фінансовому управлінню Тернопільської міської ради коштів, витрачених на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_9 в сумі 5865,80 грн.

В порядку КПК України вирішено питання про долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 11 серпня 2020 року близько 09 год. 00 хв. водій ОСОБА_7 знаходився в салоні автомобіля «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , на території площадки поблизу магазину «АТБ-маркет», що по вул. С.Петлюри, 1 А, у м. Тернополі.

О вказаній годині 11 серпня 2020 року, ОСОБА_7 вирішив виїхати із території вказаної площадки, після чого розпочав рух заднім ходом транспортним засобом. Рухаючись технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 ділянкою площадки у бік проїзної частини вулиці 15-го Квітня, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. 1.5 ч. 1, п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України (далі-ПДР України), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, а також бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Окрім того, під час руху заднім ходом автомобілем «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_7 проігнорував вимоги п. 10.9 ПДР України, який зобов`язував його під час такого руху не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху і для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен був звернутися за допомогою до інших осіб.

В результаті допущених порушень вказаних вище пунктів ПДР України, водій ОСОБА_7 допустив наїзд задньою правою частиною автомобіля «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 , яка знаходилась поблизу його задньої правої частини, збираючи овочі, що розсипались.

Під час наїзду пішохід ОСОБА_9 , 1935 р.н., отримала тілесне ушкодження - травму лівої нижньої кінцівки у вигляді закритого черезвертлюгового перелому стегнової кістки, яке згідно п.п. 2.2.1., 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995), належить до ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення водієм автомобіля «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог п.п. 1.5 ч. 1, 2.3 (б), 10.9 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, перебуває у прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України закрити на підставі п.3 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх докази для доведення винуватості її підзахисного в суді і вичерпанням можливості їх отриматии.

Вказує на те, що із досліджених судом доказів не встановлено місце вчинення ДТП, стороною обвинувачення не надано схеми ДТП, а покази свідків, потерпілої та обвинуваченого є суперечливими, зокрема, потерпіла ОСОБА_9 вказати місце наїзду не може, свідок - ОСОБА_10 момент наїзду не бачила, свідок ОСОБА_11 бачив автомобіль «Chevrolet Aveo» на території заїзду транспорту для розвантажування. Із протоколу огляду місця пригоди від 11.08.2020 року та додатків (схема та таблиця ілюстрацій) будь-яких даних про ДТП не встановлено, натомість зазначено, що «слідів, предметів під час місця події не виявлено».

Крім того, зазначає що характер виявленого у ОСОБА_9 тілесного ушкодження (перелом), відсутність ознак консолідації (зрощення) та відомості про проведення оперативних втручань свідчать про його утворення від дії тупого предмета незадовго до її госпіталізації у лікувальний заклад, що підтвердив в суді і експерт ОСОБА_12 , від якого саме тупого предмета потерпіла отримала тілесні ушкодження: чи від падіння, бо, можливо, не втрималась на ногах, нагинаючись та збираючи овочі; чи від падіння внаслідок контакту з авто або ж іншого фактору (наявність у потерпілої хронічного захворювання -двобічного коксартрозу II ст.) судом не встановлено, а висновок СМЕ підтвреджує лише про наявність у неї тілесних ушкоджень і не може сам собою бути доказом винуватості особи в їх заподіянні.

Вважає що порушення водієм п.п. 1.5 ч. 1, 2.3 (б), 10.9 ПДР України не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду оскільки слідчий експермент не проводився.

Посилається на те, що CD-диск, який знаходиться в матеріалах справи у судовому засіданні не оглядався, а було оглянуто відеозапис наданим прокурором, який до матеріалів справи не долучений.

Вказує на те, що прокурором не дотримано процедури подання цивільного позову, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів того що заклад охорони здоровя не може самостійно захистити свої свої інтереси та потребує допомоги у представництві своїх інтересів прокурором, належність Комунального некомерційного підприємства Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги до фінансового управління Тернопільської міської ради; факту того, що фінансове управління Тернопільської міської ради не здійснює захист законних інтересів держави або ж здійснює їх неналежно.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити з викладених у ній мотивів, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає вирок законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину є обгрунтованим, його зроблено на підставі обєктивного зясування всіх обставин провадження, підтверджених доказами, досліджених та перевірених під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оцінених відповідно до ст.94 вказаного Кодексу. Суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто за ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувачений своєї вини у скоєнні ДТП не визнав, проте, не заперечив факту перебування 11 серпня 2020 року о 9 год ранку на території площадки поблизу магазину АТБ маркет у м.Терноплі по вул.Петлюри,1 А та керування автомобілем «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , яким він надає послуги таксі, а також того що позаду вказаного транспортного засобу впала потерпіла, яку він відвіз у лікарню.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди суд обгрунтував свій висновок показаннями потерпілої, свідків, письмовими доказами та висновками експертів.

Зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_9 суд встановив, що перебуваючи на території площадки поблизу магазину АТБ маркет у м.Терноплі по вул.Петлюри ,1 А та знаходячись за 3-4 метри позаду автомобіля обвинуваченого, який перебував у знерухомленому стані, вона нахилилась для того щоб підібрати овочі, які розсипались з сумки, і побачила що на неї рухався автомобіль заднім ходом, відбувся удар заднім бампером автомобіля з правої сторони в ліву частину її тіла, внаслідок якого вона впала, водій зупинився, до неї підбігла жінка, проте, встати на ногу вона не змогла, водій вказаного автомобіля відвіз її у лікарню, як згодом зясувалось у неї була переломана стегнова кістка.

З показань свідка ОСОБА_10 суд встановив, що 11 серпня 2020 року о 9 год ранку вона перебувала на території площадки поблизу магазину АТБ маркет у м.Терноплі по вул.Петлюри ,1 А прямуючи на роботу та почула крик жінки, яка лежала на бруківці тримаючи ноги догори та бачила як автомобіль повільно здійснює рух заднім ходом, вона помахала рукою водію, яка який зупинився та вони разом намагались підняти жінку, яка не змогла самостійно стати на ногу.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 повідомив суду що минулого року, в першій половині серпня, коло 9 год ранку, йшов по вул.15 квітня в сторону зупинки громадського транспорту та бачив коло магазину АТБ автомобіль Шевроле Авео оранжевого кольору, позаду якого стояла жінка, що пригнулась, коли автомобіль почав рухатись заднім ходом вона впала боком на бруківку.

З висновку СМЕ № 850 від 25.09.2020 року суд зясував, що характер виявленого у ОСОБА_9 ушкодження - закритий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки - через відсутність ознак консолідації (зрощення) та відомості про проведення оперативних втручань свідчать про його утворення від дії тупого предмета незадовго до її госпіталізації, його утворення від ДТП не виключається та він належить до тілесного ушкодження середної тяжкості. Ці відомості підтвердив у судовому засіданні під час допиту екперт ОСОБА_12 , який проводив екпертизу та заперечив, що наявне у потерпілої хронічне захорювання могло перебувати у причинно- наслідковому звязку з заподіянням вказаного тілесного ушкодження.

Крім показань свідків та потерпілих, експерта та висновку СМЕ суд підставно взяв до уваги дані, які містяться у письмових доказах , зокрема:

- протоколі огляду транспортного засобу від 11.08.2020 року та таблиці ілюстрацій до нього, у яких зафісовано слідову інформацію , зокрема те, що лакофарбове покариття автомобіля «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 має незначне помірне забруднення по свій площині окрім ділянки на задньому бампері справа;

- протоколі огляду місця пригоди від 11 серпня 2020 року, в якому зафіксовано огляд площадки - прилеглої території поблизу магазину «АТБ-маркет», що по вул. С.Петлюри, 1 А, у м. Тернополі;

- висновку експерта № 4/6-468/20 від 19.08.2020 року , яким встановлено що автомобіль «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 перебував на момент ДТП у працездатному стані;

- протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 11 серпня 2020 року, в якому зафіксовано отримання тимчасового доступу до медичної карти стаціонарного хворого № 4552 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та протоколі огляду вказаної карти, у якій описано огляди хворої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 лікарями КНП Тернопільська університетська лікарня у звязку з отриманою нею під час ДТП 11.08.2020 року травмою;

- протоколі огляду документа від 25.09.2020 року, в якому зафіксовано огляд відеозапису з камери зовнішнього спостереження магазину АТБ що по вул. С.Петлюри,1 у м.Тернополі, якою охоплюється частина вулиці 15 квітня і частина прилеглої території перед магазином АТБ, де 11 серпня 2020 року відбувся наїзд на пішохода, при перегляді відеозапису встановлено як потерпіла виходить з магазину і рухається з сумкою, на територію заїзджає автомобіль жовтого кольору, зокрема, його передню нижню частину, потепіла рухається до вказаного транспортного засобу, який розпочинає рух заднім ходом, невідома жінка піднімає руки вгору та біжить в сторону даного автомобіля.

Отже, показання свідків та потерпілих, письмові докази та висновки екпертів повністю підтверджують винність обвинуваченого у вчиненні ДТП, оскільки узгоджуться між собою, виконані спеціалістами у автотехнічній, інжерено-технічній та судово-медичній галузях зі значним стажем роботи, є науково обгрунтвоаними та сумнівів у їх обєктивності не викликають, оскільки узгоджуються між собою з огляду на взаємозвязок між ними та достатність і кожен окремо з точки зору належності та допустимості.

Також суд оцінив критично покази обвинуваченого про його невинуватість у скоєнні ДТП з огляду на те, що вони не узгоджуються з іншими доказами та визнав їх такими, що спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо невстановлення місця ДТП колегія суддів виходить що того, що з переглянутого у судовому засіданні відеозпису, протоколу огляду місця події та показів свідків і потерпілої встановлено, що ним є прилегла територія магазину АТБ маркет у м.Тернополі по вул.Петлюри,1А.

Аргументи захисника, про те, що судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт отримання потерпілою тілесних ушкоджень від наїзду автомобіля також колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу оскільки вони спростовуються показаннями як самої потерпілої ОСОБА_9 , так і свідків: ОСОБА_10 , яка безпосередньо бачила момент наїзду та ОСОБА_11 , який бачив рух автомобіля під керуванням обвинуваченого заднім ходом та падіння потерпілої, а також висновком експерта, який не виключив заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій за повідомлених нею обставин.

До посилань апелянта щодо не встановленння від якого саме тупого предмету ОСОБА_9 отримала перелом колегія суддів відноситься критично оскільки вищепереліченими доказами підтверджується, що поштовх, внаслідок якого вона впала на бруківку, було спричинено автомобілем, який збив її з ніг рухаючись заднім ходом.

Відсутність, на думку апелянта, доказів порушення обвинуваченим ПДР України у звязку з непроведенням слідчого екпертименту не грунтується на вимогах закону та матеріалах провадження, оскільки орган досудового розслідування згідноо вимог КПК України на власний розсуд здійснює збирання доказів та у випадку їх достатності предявляє особі обвинувачення особі, рух автомобіля заднім ходом зафіксовано на відеозаписі та підтверджено показаннями потерпілої і свідків, знаходження позаду вказаного транспортного засобу ОСОБА_9 та її падіння від наїзду автомобіля також суд встановив за наслідками проведеного судового слідства, тому колегія суддів вважає, що в даному випадку доведено причинно-насідковий звязок між діями водія, який порушив вимоги п.п. 1.5 ч. 1, 2.3 (б), 10.9 ПДР України та спричиненими потерпілій тілесними ушкодженнями, оскільки перед початком руху заднім ходом він повинен був бути уважним, переконатись що це не створить перешкод іншим учасникам руху та буде безпечним для них, вжити заходів забезпечення безпеки руху, а у разі потреби звернутися за допомогою до інших осіб .

Розбіжностей між відеозаписом, який міститься в матеріалх кримінального провадження та відображеним у вироці суду колегія суддів не встановила.

Показання свідків не є ідентичними оскільки кожен свідок повідомив ті факти, які він безпосередньо бачив та вони повністю узгоджуються з встановленими судом у вироці фактичними обставинами справи.

Стягнення з обвинуваченого на користь місцевого бюджету для перерахування фінансовому управлінню ТМР витрат, понесених закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину колегія суддів вважає обгрунтованим оскільки вони підтверджені належними та допустими доказами, а доводи апелянта з приводу передчасного звернення прокурора з вказаним позовом за відсутності доказів неможливості подання його самою установою з посиланням на позицію Верховного Суду колегія суддів хоч і вважає такими що мають підгрунття, однак, вони не впливають на правильність прийнятого судом рішення по суті.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції дотримався вимог ст.65-67 КПК України, врахував тяжкість кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, відсутність обставин що помякшують та обтяжують його покарання, а також дані про особу обвинуваченого, який не працює , не вжиття ним заходів на відшкодування заподіяної злочином шкоди, а тому вірно призначив йому покарання у виді арешту та додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Таке покарання на думку колегії суддів відповідає меті покарання, буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційну скаргу захисника слід відхилити, а вирок суду щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404-419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді