Справа № 939/166/21
УХВАЛА
Іменем України

17 листопада 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775 від 26 жовтня 2020 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Бородянки Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
25 жовтня 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 перебував за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Небрат, на відстані близько 1,5 км в напрямку поля за координатами 50.6570241.29.8708408 разом із ОСОБА_6 і особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_12 , де вживали спиртні напої.
В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виникла сварка із ОСОБА_12 , в ході якої у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник кримінально протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_12 , того дня, в той же час, перебуваючи за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння смерті потерпілому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, нанесли численні удари (точна локалізація та кількість ударів досудовим розслідуванням не встановлена) у голову та інші частини тіла ОСОБА_12 , спричинивши тілесні ушкодження, а саме: множинні синці на повіках правого і лівого ока, на верхній і нижній губі справа, в ділянці носа зліва, крововиливи на білочній оболонці правого і лівого ока, на слизовій оболонці верхньої і нижньої губи, забійні рани верхньої губи справа, нижньої губи і підборіддя справа, травматична ампутація другого зуба верхньої щелепи справа, першого зуба справа і першого зуба зліва нижньої щелепи, масивні крововиливи в м`які тканини лобної ділянки голови справа, лобної ділянки голови зліва, скроневих ділянок справа і зліва, потиличної ділянки голови справа з розповсюдженням на праву бокову поверхню верхньої третини шиї, потиличної ділянки в центрі і зліва, тім`яних ділянок голови справа і зліва, множинні відкриті переломи кісток склепіння і основи черепу в ділянках луски лобної кістки справа, луски скроневої кістки справа, які розповсюджуються на основу черепа в ділянці пірамідки скроневої кістки справа і зону турецького сідла, а також переломи кісток лицевого скелету в ділянці верхньої щелепи справа, виличних кісток і кісток носа, масивні крововиливи під тверду мозкову оболонку, під м`яку мозкову оболонку базальної частини головного мозку, в шлуночки головного мозку, в тканину головного мозку, в ділянці стовбура головного мозку з набряком головного мозку, множинні синці передньої і лівої бокової поверхні середньої третини шиї, масивні крововиливи в м`які тканини шиї в ділянці під`язикової кістки і щитовидного хряща, переломи ріжка під`язикової кістки і ріжків щитовидного хряща, ущемлення язика, рідка кров в трахеї, внутріальвеолярні крововиливи, вогнища набряку і гемосидероза, ділянки гострої альвеолярної емфіземи і дістелектазу в легенях, множинні переломи 5, 6, 7, 8 ребер зліва по середньо - ключичній лінії зліва з масивними крововиливами в м`язи грудної клітини, клітини Краєвського в печінці, реологічних властивостей крові, множинні синці передньої і внутрішньої поверхонь середньої і нижньої третин лівого плеча, передньої і внутрішньої поверхні нижньої третини правого плеча, множинні синці і садна (подряпини) спини в ділянці правої і лівої лопатки, попереку, правої і лівої сідниць, задньої поверхні середньої третини правої гомілки, лівої бокової поверхні грудної клітки і лівої бокової поверхні живота.
Внаслідок спричиненої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних переломів кісток черепа з крововиливами під оболонки, в шлуночки, в тканину і стовбурову частину головного мозку ОСОБА_12 помер на місці події.
За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2020 року.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 22 грудня 2020 року дія обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була продовжена до 28 січня 2021 року.

За ухвалою підготовчого судового засідання колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 27 січня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 березня 2021 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 травня 2021 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 червня 2021 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 14 червня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 серпня 2021 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 10 серпня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 жовтня 2021 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 21 вересня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 листопада 2021 року.

До суду надійшло клопотання від прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_13 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку тримання його під вартоюна шістдесят днів. Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час ризики та обставини, які враховувалися при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , не зменшилися, зокрема, існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, ризик незаконного впливу на потерпілу, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. Оцінюючи в сукупності всі обставини, такі як вагомість наявних доказів щодо вчинення обвинуваченим цього правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, ті обставини, що ОСОБА_7 не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, на думку прокурора, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків.

В судовому засіданні прокурор Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 клопотання повністю підтримала.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, думку захисника адвоката ОСОБА_9 , який підтримав позицію свого підзахисного щодо зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт і також вважав клопотання прокурора необґрунтованим, думки представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 і потерпілої ОСОБА_10 які повністю підтримали клопотання прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Тимошенко проти України" вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справіта переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Суд вважає, що в даному випадку продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
На даному етапі судового розгляду судом продовжується дослідження доказів, що не виключає мотивацію для незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_7 на потерпілу та свідків, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовій позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ у справах "Летельє проти Франції".
Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який на момент затримання ніде не працював і не мав постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 16 січня 2022 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий суддя ОСОБА_14

Члени колегії судді ОСОБА_15

ОСОБА_16