Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9977/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.08.2021 року,
в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 29.09.2021 року включно, з одночасним визначенням застави у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою; не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001374 від 31.07.2021 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому інший запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу, а в разі, якщо суд прийде до протилежного висновку, застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням особи під вартою. Зазначає, що заявлені у клопотанні слідчого ризики є припущеннями і не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що у поданому клопотанні взагалі не викладені жодні обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність цих ризиків. Звертає увагу, що ОСОБА_8 від органу слідства не ухилявся, в розшук не оголошувався, даних про те, що він переховувався від слідства немає, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що останній незаконно впливає на свідків, інших підозрюваних, знищив чи має намір знищити речові докази, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, що підтверджується, зокрема: рапортом на лінію 102 від 30.07.2021; рапортом інспектора роти № 1 ОСОБА_10 від 31.07.2021; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.07.2021; протоколом огляду місця події від 30.07.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 31.07.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.07.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.07.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.07.2021; протоколом затримання ОСОБА_8 від 31.07.2021; актом судово-медичного обстеження ОСОБА_11 від 31.07.2021; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 31.07.2021.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Апеляційний суд звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому була вислухана думка захисника та підозрюваного, які просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також вислухана думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано послався на те, що до підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України доведено, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що 30.04.2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0001890 направлено до Корольовського районного суду м. Житомира.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що заявлені у клопотанні слідчого ризики є припущеннями є необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду прокурором надано копії ухвал згідно з яких до ОСОБА_8 неодноразово було застосовано привід у зв`язку з неявкою до суду, будучи належним чином повідомленим та не повідомивши причини неявки. Вказані обставини свідчать про наявність ризику переховуватись від органу досудового розслідування. Також ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працює, постійного доходу немає, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.08.2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 29.09.2021 року включно, з одночасним визначенням застави у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою; не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: