Справа № 932/8813/21
Провадження № 1-кс/932/4461/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла вищевказана скарга, яка розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . В обґрунтування скарги ОСОБА_4 вказує, що за її заявою 29.01.2019 року було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000271 від 29.01.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнана ОСОБА_4 . Однак слідчим 03 липня 2021 року вищевказане кримінальне провадження було закрите у зв`язку із відсутністю в діях невідомих осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Потерпіла з такою постановою не погоджується. Вважає її передчасною, а також такою, що винесена з порушенням процесуального закону, є необ`єктивною та протиправною. Виходячи з цього, просить постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

В судовому засіданні представник потерпілої підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ДНП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000271 від 29.01.2019 р. за фактом нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження видно, що слідчим не було проведено необхідного комплексу слідчих дій, направлених на встановлення особи, що може бути причетна до вчинення цього злочину. Так, не перевірена причетність саме ОСОБА_5 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , оскільки слідство належним чином не допитало останнього, не був проведений слідчий експеримент, не надана належна оцінка висновку експерта, згідно з яким на тілі ОСОБА_4 , виявлені тілесні ушкодження. Слідство не встановило свідків та очевидців даного злочину. Незважаючи на те, що потерпіла прямо вказувала на особу, яка завдала їй тілесні ушкодження, орган досудового розслідування цю інформацію належним чином не перевірив.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не вичерпано можливості для здобуття нових доказів, а досудове розслідування проведено поверхнево та формально. При цьому такої підстави, як не встановлення в діях невстановленої особи складу злочину, процесуальний закон не містить.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що досудове розслідування було проведено не у повному обсязі, а висновки слідчого не ґрунтуються на фактичних обставинах даного кримінального провадження, вважаю, що постанова про закриття провадження є невмотивованою і передчасною, тому скарга підлягає задоволенню. З метою захисту прав та інтересів скаржника, строк на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження слід поновити.

На підставі викладеного, керуючись 214, 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_4 строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ДНП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , від 03 липня 2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000271 від 29.01.2019 року, скасувати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ