Справа № 932/6443/21
Провадження № 1-кс/932/3446/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000668 від 10.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
12 серпня 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000668, а саме: джинси жіночі синього кольору марки «ASHES TO DVST», бюстгальтер коричневого кольору, жіночу кофту рожевого кольору, жіночі труси червоного кольору, шльопанці чорного кольору, жіночу сумка чорного кольору з дрібними речами, які було вилучено під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий указує, що в провадженні СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000668 від 10.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 10.08.2021 року ОСОБА_5 приблизно о 03 годині. 00 хв., в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , реалізуючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній, взяв викрутку, якою умисно наніс два удари в тулуб потерпілій ОСОБА_6 , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням жирового підвіска сигмовидної кишки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Після чого, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_5 які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженню, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України.

10.08.2021 року під проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто належні ОСОБА_6 особисті речі та вилучено:

- джинси жіночі синього кольору марки «ASHES TO DVST»;
- бюстгальтер коричневого кольору;

- жіночу кофту рожевого кольору;

- жіночі труси червоного кольору;

- шльопанці чорного кольору;

- жіноча сумка чорного кольору з дрібними речами.

Також встановлено, що в зазначених речах перебувала потерпіла ОСОБА_6 був одягнутий під час вчинення злочину.

З метою збереження доказів, зокрема запобігання можливості приховування та відчуження майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, у органа досудового розслідування виникла необхідність у позбавленні за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном особою, у якої воно було вилучено.

У судове засідання слідчий не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. другого частини першої ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування № 0000668 від 10.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

10.08.2021 року під проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто належні ОСОБА_6 особисті речі та вилучено:

- джинси жіночі синього кольору марки «ASHES TO DVST»;
- бюстгальтер коричневого кольору;

- жіночу кофту рожевого кольору;

- жіночі труси червоного кольору;

- шльопанці чорного кольору;

- жіноча сумка чорного кольору з дрібними речами.

10.08.2021 року постановою слідчого вказані речі визнано речовим доказом та залишено на зберігання в камері ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вказані речі можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а також з метою збереження даного речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000668, а саме: джинси жіночі синього кольору марки «ASHES TO DVST», бюстгальтер коричневого кольору, жіночу кофту рожевого кольору, жіночі труси червоного кольору, шльопанці чорного кольору, жіночу сумка чорного кольору з дрібними речами, які було вилучено під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1