Провадження № 11-кп/4820/717/21
Справа № 674/982/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Державною установою «Чернівецький слідчий ізолятор» та Віньковецьким районним судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000390 від 08 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ленінськ Кзил-Ординської області Республіки Казахстан, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який проживає у АДРЕСА_2 , з середньою освітою, який не одружений, не працює, раніше не судимий,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 12.08.2021 року, зарахувавши йому у строк відбутого покарання час затримання з 21 год. 38 хв. 08.06.2021 року до 10.06.2021 року та строк попереднього ув`язнення з 10.06.2021 року до 12.08.2021 року.

Накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.06.2021 року арешт на джинси синього кольору, футболку чорного кольору «Jeans ZUZUU», кросівки марки «Nice» сірого кольору, мобільний телефон марки «Sigma mobile» із картою мобільного оператора НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_7 , скасовано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 08.06.2021 року в період з 01 год. 30 хв. по 11 год. 30 хв. в кімнаті квартири АДРЕСА_3 під час словесного конфлікту з матір`ю ОСОБА_10 на ґрунті тривалих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою вбивства, умисно взяв її руками за передпліччя та стиснувши спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців, після чого наніс останній численні удари руками і ногами в ділянки голови, тулуба та кінцівок, чим спричинив тілесні ушкодження, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а також завдав потерпілій численні удари руками та ногами, чим спричинив тілесні ушкодження, які в сукупності та кожне окремо мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_7 взяв потерпілу руками за шию і умисно стиснув її, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді повного згинального перелому правого великого рогу під`язикової кістки з крововиливом в оточуючі м`які тканини, крововиливи в підшкірно-жирову клітковину та в скелетні м`язи шиї у верхній та середній третині по передній та передньо-бокових поверхнях, більше зліва, в нижній третині шиї по передній поверхні, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді чисельних дрібних синців на передній поверхні шиї у верхній та середній третині, на лівій передньо-боковій поверхні шиї, синця на правій передньо-боковій поверхні шиї у верхній третині, які могли виникнути безпосередньо перед настанням смерті, були загрозливими для життя в момент спричинення та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 , безпосередньою причиною смерті якої є механічна асфіксія від стиснення органів шиї рукою (руками).
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати його та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На думку апелянта, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, оскільки не призначив щодо нього повторну судово-психіатричну експертизу.

Суд не врахував, що висновок судово-психіатричної експертизи № 325 від 15 липня 2021 року щодо нього є недопустимими доказом, оскільки його обстеження проведено з порушеннями.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти такої, вважаючи вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, надавши учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

В судових засіданнях, як суду першої, так і апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та показав, що проживав разом з потерпілою ОСОБА_10 , яка була його матір`ю, та часто з нею конфліктував. Остання хворіла на цироз печінки, пересувалась на милицях, з дому не виходила. Вранці 08 червня 2021 року прийшов додому в квартиру АДРЕСА_3 , де виявив пляшку горілки, що його дуже розлютило. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розпочав словесний конфлікт з матір`ю, в ході якого наносив останній удари руками та ногами у різні частини тіла, потім кинув її на підлогу і продовжив наносити удари протягом тривалого часу. Коли потерпіла була вже без свідомості, схопив її руками за шию і задушив. Приблизно через дві години викликав швидку та поліцію.
Окрім того, що обвинувачений визнав свою вину, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю суб`єктивних та об`єктивних доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст. 23 КПК України безпосередньо в ході судового розгляду судом першої інстанції.
Так, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є сусідами сім`ї Полтавець, підтверджується, що між обвинуваченим та потерпілою постійно виникали конфлікти. Вони часто на прохання матері викликали поліцію до сина, який її ображав та бив. Зранку 08 червня 2021 року з квартири обвинуваченого та потерпілої доносились крики.

Такі показання свідків узгоджуються з даними рапортів працівників поліції від 11.01.2021 року та 06.03.2021 року, згідно з якими мешканці будинку АДРЕСА_4 , неодноразово викликали поліцію для вирішення конфліктних ситуацій між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_10 (Т. 1, 85-86, 87).

Вищезазначені показання обвинуваченого та свідків узгоджується із відомостями протоколу огляду місця події від 08.06.2021 року з фототаблицями до нього, якими підтверджується, що місцем вчинення даного кримінального правопорушення є квартира АДРЕСА_3 , де на підлозі виявлено труп ОСОБА_10 , 1959 року народження, з видимими тілесними ушкодженнями голови та тулуба, слідами крові (Т. 1, а.с. 18-40).

Тілесні ушкодження, які виявлені на трупі ОСОБА_10 , під час його огляду, узгоджуються із даними судово-медичної експертизи № 31 від 14.07.2021 року (проведення експертизи розпочато о 07:10 год. 08.06.2021 року), яким підтверджується, що при судово-медичній експертизі трупа останньої виявлено такі тілесні ушкодження: тупа закрита травма грудної клітини у вигляді чисельних двобічних переломів ребер, з ушкодженням правоi легенi, з правобічним гемопневмотораксом, підшкірною емфіземою справа, яка супроводжувалась дихальною недостатністю і сприяла швидшому настанню смерті останньої від механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї рукою (руками). Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 є механічна асфіксія від стиснення органів шиї рукою (руками), що підтверджується наявністю відкритого на зовні згинального перелому правого великого рогу під`язикової кістки з крововиливом в оточуючі м`які тканини, крововиливів в підшкірно-жирову клітковину та в скелетні м`язи шиї у верхній та середній третині по передній та передньо-бокових поверхнях більше зліва, в нижній третині шиї по передній поверхні, чисельних синців на шкірі на передній поверхні шиї у верхній та середній третині, а лівій передньо-боковій поверхні шиї, синця на правій передньо-боковій поверхні шиї у верхній третині; наявністю виражених асфіктичних ознак: рідкої темно-червоної крові в порожнинах серця та великих судин, переповнення кров`ю порожнин правої половини серця, набряку головного мозку, поширених ділянок гострої емфіземи з дистелектазами в легенях, дрібно крапчастих крововиливів (плямам Тардьє) під вісцеральною плеврою легень, зовнішньою оболонкою серця, дрібно крапчастих крововиливів під кон`юнктивою повік, синюшності шкірних покривів обличчя та слизових оболонок, повнокров`я внутрішніх органів (Т. 1, а.с. 124-132).

Такі відомості узгоджуються із даними лікарського свідоцтва № 408 від 08.06.2021 року, згідно з яким безпосередня причина смерті ОСОБА_10 плевропульмональний шок, правобічний гемопневмоторакс (Т. 1, а.с. 42-43).

Даними висновку експерта № 67 від 02.07.2021 року, підтверджується, що відкритий на зовні згинальний перелом правого великого рогу під`язикової кістки, відпрепарованої з органокомплексу трупа ОСОБА_10 , міг утворитись від позамежного механічного зміщення дистального кінця великого правого рогу у внутрішньому (ззовні до середини) напрямку внаслідок ймовірної дії твердого тупого предмету з обмеженою контактною поверхнею (Т. 1, а.с. 138-141).

Крім того, вина ОСОБА_7 підтверджується іншими дослідженими судом доказами, а саме даними: протоколів про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 11.06.2021 року та огляду DVD-R диска № 44 т від 26.07.2021 року, згідно яких з 09.06.2021 року по 11.06.2021 року в приміщенні камери ІТТ № 4 ГУНП в Хмельницькій області обвинувачений під час розмов зі співкамерником повідомив, що коли побачив труп ОСОБА_10 , розхвилювався та зателефонував в поліцію, однак мав намір приховати злочин (Т. 1, а.с. 173-176, 178-179); постанови про зміну кваліфікації кримінального діяння від 26.07.2021 року та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000390, відповідно до яких дії ОСОБА_7 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України (Т. 1, а.п. 199, 200-201).

Наведені вище і досліджені судом першої інстанції докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення злочину) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень статей 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікував правильно за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З такою кваліфікацією його дій погоджується апеляційний суд.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що висновок судово-психіатричної експертизи № 325 від 15 липня 2021 року є недопустимими доказом, оскільки його обстеження проведено з порушеннями, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судово-психіатрична експертиза щодо ОСОБА_7 проводилась на підставі постанови слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 13 липня 2021 року.

Судово-психіатричне обстеження ОСОБА_7 провела судово-психіатрична експертна комісія в складі: лікаря судово-психіатричного експерта (головного судового експерта) свідоцтво про присвоєння кваліфікації судово-психіатричного експерта № 47 вищого кваліфікаційного класу, стаж експертної роботи понад 25 років та лікаря судово-психіатричного експерта (судового експерта) свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 49 четвертого кваліфікаційного класу, стаж експертної роботи понад 16 років. Вказані експерти були попередженні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачену ст. 384 КК України, та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачену ст. 385 КК України.

Експерти дали обґрунтовані відповіді на поставлені слідчим питання в межах своєї компетенції.

За результатами проведеної експертизи був складений висновок № 325 від 15 липня 2021 року, який відповідає вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України. Будь-яких протиріч, суперечностей у змісті висновку чи іншим матеріалам кримінального провадження або ж інших обґрунтованих сумнівів в його правильності судом не встановлено.

Окрім того, будь-яких зауважень, заперечень щодо висновку вказаної експертизи, процедури її проведення, сторона захисту не заявляла ні під час досудового розслідування, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції. Не скористалась сторона захисту і своїм правом на заявлення клопотання про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку або ж про призначення повторної експертизи, у разі наявності у неї ґрунтовних сумнівів щодо висновків первинної експертизи.

А тому, висновок судово-психіатричної експертизи № 325 від 15 липня 2021 року є допустимими доказом, оскільки судом не встановлено, що такий отриманий з порушення вимог КПК України чи внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Інші доводи сторони захисту не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд під час судового розгляду дослідив усі обставини кримінального провадження, оцінив відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 , передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначаючи вид та міру такого, дотримався вимог ст. 65 КК України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_7 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, внаслідок якого настали непоправні наслідки смерть рідної людини, матері.

Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Разом з тим, обвинувачений знехтував цими гарантіями та діючи умисно, позбавив життя особу, наслідки чого не мають зворотного характеру та в жодний спосіб не можуть бути усунені.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, місцевим судом правильно встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, з якою перебував у сімейних відносинах.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також при визначенні покарання суд правильно врахував особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

За таких обставин, беручи до уваги характер діяння, спосіб його вчинення, суспільну небезпеку кримінального правопорушення та наслідки, які настали у вигляді смерті людини, з урахуванням особи винного, який розкаявся, сприяв розкриттю злочину, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, санкції статті ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів погоджується з видом та мірою призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання. Вважає, що саме така міра покарання буде справедливою, необхідною та достатньою для попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому. Таке покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни, як того просить апелянт відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4