Провадження №: 1-кс/752/6616/21
У Х В А Л А
Іменем України
11.08.2021 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором у провадженні прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванків, Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000285, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2021р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 28.04.2021 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванків, Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого.
В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 921 о/с від 07.12.2020 ОСОБА_5 призначений на посаду командира роти №3, батальйону № НОМЕР_1 , полку №1 (з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 616 о/с від 18.08.2020 ОСОБА_7 призначений на посаду інспектора роти №3, батальйону №4, полку №1 (з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - Управління).
15.07.2020 о 00:50 год. на скорочений номер екстреного виклику поліції «102» звернулась громадянка ОСОБА_8 , яка відмовилась підтверджувати свої анкетні дані, з повідомленням, що біля ресторану «Гості» за адресою: м. Київ, вул. Михайла Драгомирова, 14, сидить підполковник поліції ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння та попросила забрати його.
На вказане звернення диспетчером ГУНП у м. Києві відправлено наряд патрульної поліції у складі поліцейського роти №3, батальйону №4, полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_7 та інспектора роти №3, батальйону №4, полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_10 .
Того ж дня о 01:05 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , підійшли до ОСОБА_9 та запропоновали йому пред`явити документи, що посвідчують особу, при цьому останній, не вчиняючи опору та не вчиняючи будь яких дій, що ображають людську гідність і громадську мораль, намагався піти додому, але ОСОБА_7 , всупереч вимогам п. 4 ч. 1 ст. 41 та п.3 абз. 2 ЗУ «Про Національну поліцію», діючи умисно, перевищуючи свої службові повноваження, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 не затриманий, застосовуючи фізичну силу, схопив останнього за руку та наказав чекати, що не відповідало внутрішньому волевиявленню ОСОБА_9 , чим обмежив конституційні права останнього на вільне пересування.
Під час зазначеного спілкування ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_10 свої анкетні данні та те, що він проживає поруч із вказаною адресою.
Приблизно о 01:11 год. за вказаною адресою прибув додатковий наряд патрульної поліції у складі заступника командира роти №3, батальйону №4, полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 та інспектора роти №3, батальйону №4, полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_11 .
У ході подальшого спілкування ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 із ОСОБА_9 , яке проходило в спокійній обстановці, без конфліктів та опору зі сторони останнього, ОСОБА_9 неодноразово намагався піти додому, але у зв`язку із тим, що останній був обмежений ОСОБА_7 у вільному пересуванні, ОСОБА_9 , всупереч його внутрішньому волевиявленню, вимушений був залишитись поряд із службовими особами УПП у м. Києві ДПП.
У подальшому, того ж дня о 01:15 год., заступник командира роти №3, батальйону № НОМЕР_1 , полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 , в порушення вимог ч. 1 ст. 260 КУпАП, діючи умисно, перевищуючі службові повноваження, достовірно знаючи, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 178 КУпАП, розглядається за місцем вчинення або за місцем проживання порушника, розуміючи, що ОСОБА_9 не ображав нічию людську гідність та громадську мораль, оскільки жодної сторонньої особи за весь період подій не було поруч, висунув ОСОБА_9 вимогу щодо необхідності заведення рук за спину та повідомив, що його затримано.
На вказане ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про те, що він полковник поліції, та просив не одягати на нього кайданки, оскільки він не чинить будь-якого супротиву та готовий добровільно сісти до автомобіля патрульної поліції та їхати в управління поліції.
Незважаючи на це, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , всупереч вимогам ст.ст. 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», в порушення вимог ч. 1 ст. 260 КУпАП, не роз`яснивши права та обов`язки ОСОБА_9 , передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про право та можливість отримання безоплатної вторинної допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу», достовірно знаючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 178 КУпАП, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника, розуміючи, що ОСОБА_9 не ображав нічию людську гідність та громадську мораль, оскільки жодної сторонньої особи за весь період подій не було поруч, діючи умисно, продовжуючи перевищувати службові повноваження, схопили ОСОБА_9 за руки та почали застосовувати поліцейські заходи, а саме прийоми рукопашного бою у вигляді заламування та заведення його рук за спину, які у даному випадку явно не були необхідними, пропорційними та ефективними.
Після цього, у вказані час та місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, перевищуючі службові повноваження, в порушення вимог ч. 1 ст. 260 КУпАП, одягнув на руки ОСОБА_9 кайданки та разом з ОСОБА_7 посадили ОСОБА_9 в службовий автомобіль та відвезли до Печерського УП ГУНП у м. Києві, де на останнього було незаконно складено постанову АПО18 № 774621 по справі про адміністративне правопорушення та протокол АЗ № 107850 про адміністративне затримання.
02.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.
У клопотанні зазначається, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 КК України, ч. 2 ст. 365 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами а саме: заявою адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису, протоколом слідчого експерименту, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2020 року по справі №175/2719/20 ( провадження № 2-а/175/60/20), постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 року по справі №175/2719/20 (провадження № 2-а/752/60/20), іншими матеріалами кримінального провадження.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав та обставин, зазначених у клопотанні.
Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід відносно підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання. При цьому захисник вказав, що підозра є необрунтованою, посилання прокурора на ризики є безпідставними, жодними доказами не доведеними.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та підтримав думку свого захисника.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Так, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, місцезнаходження якого місто Київ, проспект Голосіївський, 50, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 28.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.
02.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 КК України, ч. 2 ст. 365 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами а саме: заявою адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом слідчого експерименту від 21.05.2021 року; протоколом огляду відеозапису від 20.05.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 30.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.06.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.06.2021 року; висновком експерта № СЕ-19/111-21/29899-ПЧ від 25.06.2021 року; рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2020 року по справі № 175/2719/20-а ( провадження № 2-а/175/60/20); постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 року по справі № 175/2719/20 (провадження № 2-а/752/60/20); протоколом огляду від 27.07.2021 року; висновком спеціаліста судово-медичного експерта (комісійного) № 35 від 04.02.2021 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 05.08.2021 року.
Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_13 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Так, в обґрунтування застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту прокурор зазначив, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність вказаного ризику.
Щодо ризику впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання потерпілого і свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відтак слідчий суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є домашній арешт у нічну пору доби. При цьому слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і вважає, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
Крім того, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону та доведені прокурором, а саме: не відлучатись із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження; прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді та/або суду в кримінальному провадженні за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю/суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
1. Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дисклокацією у м.Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , задовольнити частково.
2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванків, Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.09.2021р.
3. Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 23 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.
4. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:
- не відлучатись із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження;
- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді та/або суду в кримінальному провадженні за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю/суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
5. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло до цієї особи ( АДРЕСА_1 ), вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
6. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
7. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби передати для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
8. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
9. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
10. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1