Єдиний унікальний № 946/2543/21
Провадження № 1-кп/946/446/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

17 листопада 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001241, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого за наймем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинуваченийОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 , її представник ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_9 , її представник ОСОБА_10 .

Представник персоналу органу пробації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про отримання повідомлення. Відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.31 жовтня 2020 року о 05:55 годині водій ОСОБА_3 , керуючи у порушення вимог п/п. «а» п.2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР) автомобілем «Citroen Xsara Picasso» транзитний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (етиловий спирт у концентрації 0,94 ‰), здійснював рух з увімкнутим освітленням передніх фар у темний час доби на освітленій міський електроосвітленням ділянці проїзної частини по асфальтованому сухому дорожньому покриттю проспекту Миру з боку проспекту Суворова в напрямку вулиці Кулікова в м. Ізмаїл Одеської області. На зазначені ділянці проїзної частини організований двосторонній дворядний рух, напрямки якого розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3, смуги руху позначені переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.5, згідно ПДР. Автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався у лівій смузі свого напрямку руху зі швидкістю приблизно 100 км/год., яка вдвічі перевищує встановлену в населених пунктах швидкість руху 50 км/год., чим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.4., п/п «б» п. 12.9. ПДР.

Діючи самовпевнено, ОСОБА_3 був неуважним, обрав швидкість руху керованого автомобіля без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та своєчасно не відреагував на її зміну, чим порушив вимоги п. 1.5., п/п. «б», «д» п. 2.3. ПДР, і, наближаючись до нерегульованого перехрестя просп. Миру вул. Шевченка та вул. Білгород-Дністровська в м. Ізмаїл Одеської області, на якому організований круговий рух, про що його інформували дорожні знаки 2.1. «Дати дорогу», 4..10. «Круговий рух», водій ОСОБА_3 , діючи з необережності,проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховував на їх відвернення, маючи об`єктивну та реальну можливість своєчасно відреагувати на зміну дорожньої обстановки у вигляді організованого кругового руху, не забезпечив рух керованого ним автомобіля в межах своєї смуги руху, відволікся від керування, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а, навпаки, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, втратив контроль над його керуванням, в результаті чого у порушення вимог п. 12.1. ПДР допустив неконтрольований виїзд автомобіля під його керуванням на зустрічну смугу руху, а далі на лівий тротуар, де навпроти будинку № 36 скоїв наїзд на нерухому перешкоду дерево.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди були травмовані пасажири вказаного автомобіля, а саме:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримав такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у формі розмічення мозкової тканини, переваскулярні та дрібно вогнищеві крововиливи у речовині великих півкуль, крововиливи під м`яку мозкову оболонку; перелом кісток основи та склепіння черепа; крововиливи в м`які тканини голови; забійна рана в центрі лобної області, синець з набряком м`яких тканин на верхній та нижній повіці лівого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_11 на місці пригоди;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який отримав такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі ділянок деструкції (розмічення мозкової тканини), дрібно вогнищеві та периваскулярні крововиливи в кортикальних та субкортикальних відділах великих півкуль, вогнищеві крововиливи під м`яку мозкову оболонку великих півкуль; перелом кісток основи та склепіння черепа, крововиливи в м`які тканини голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_12 на місці пригоди;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка отримала такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку, перелом рукоятки грудини та забійна рана на обличчі праворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допущенні водієм ОСОБА_3 порушення вимог п/п. «д» п. 2.3., п.п. 12.1., 12.4., п/п. «б» п. 12.9 ПДР знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення загибелі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб та спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Стаття (частини статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.При визначенні статті (частини статті) Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

4.Як було вище зазначено ОСОБА_3 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 286 КК.
5.Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року №1231-IX (далі Закон № 1231-IX), що набирав чинності з 17.03.2021 р., КК доповнений статтею 286-1, якою встановлена спеціальна кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, та кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб, посилена, оскільки підвищені строки основного та додаткового покарань.

6.Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно ж ч. 2 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

7.Отже, з урахуванням того, що Закон № 1231-IX посилює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб, а також того, що кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК було вчинене ОСОБА_3 до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК, ст. 337 КПК, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями саме ч. 3 ст. 286 КК в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15 квітня 2008 року № 270-VI (далі Закон №270-VI), чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

8.Кримінальний кодекс України
«Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами (у редакції Закону №270-VI)

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,
…
3. Діяння, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони спричинили загибель кількох осіб,
караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
9.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та дослідженням документів, що стосуються процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_3 . При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

10.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, спосіб, яким він здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Так, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 30 жовтня 2020 року близько 23:00 години вони з друзями ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 перебували в 11-му кооперативі, який знаходиться на просп. Суворова у м.Ізмаїл Одеської області святкували отримання водійського посвідчення ОСОБА_11 . Він вживав слабоалкогольні напої, почав їх вживати близько з 23:00 год. Після цього близько 05:00 години вони поїхали пити каву у магазин «Мрія» на вул. Шевченко, де алкогольні напої не вживали. Їх було шестеро. У автомобіль під його керуванням, окрім нього, сіли ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Біля магазину вони пили каву, двигун свого автомобіля він не глушив, і усі, хто був присутнім, сіли у його автомобіль. Далі він поїхав по місту, з якою точною швидкістю він рухався не звернув уваги, рухався по пр. Миру з боку просп. Суворова в напрямку вул. Кулікова у м. Ізмаїл. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що в автомобілі була ввімкнена пічка, було душно та перед подією, можливо, він заснув, пам`ятає техніку справа, кільце та момент коли його витягли з автомобіля. Він хотів витягти людей з автомобіля, встав та впав, присутню особу попросив витягти четверту людину з автомобіля, на що йому повідомили, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 загинули. Він розуміє, що саме внаслідок його дій загинули люди, які були для нього друзями. Якби міг, то усе би змінив. У міру своєї можливості він вжив заходи щодо відшкодування завданої шкоди потерпілим та у майбутньому буде продовжувати відшкодовувати шкоду.

11.Потерпіла ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснила, що її брат ОСОБА_11 та загиблий ОСОБА_12 працювали разом із обвинуваченим ОСОБА_3 на СТО. 30 жовтня 2020 року ОСОБА_11 зателефонував їй близько 21:00 години та запросив її разом із подругою приїхати на СТО відсвяткувати отримання водійського посвідчення. Вона приїхала туди з подругою близько 23:00 год. Після святкування десь о 03:00 годині вони поїхали до магазину «Мрія», що знаходиться на вул. Шевченко в м. Ізмаїл. Біля магазину «Мрія» вона разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіла в автомобіль, за кермом якого перебував обвинувачений ОСОБА_3 . Деталей дорожньо-транспортної пригоди вона не пам`ятає у зв`язку з отриманою травмою, перебуваючи у лікарні, їй повідомили, що її брат ОСОБА_11 та ОСОБА_12 загинули. Просила суд суворо не карати обвинуваченого та позбавити його права керування транспортними засобами.

12.Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснила, що вона є матір`ю загиблого ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_8 . Вона дзвонила сину 31 жовтня 2020 року після 00:00 годин, син їй повідомив, що у них все добре і він буде святкувати отримання водійського посвідчення з друзями на СТО, на якому він працював разом із обвинуваченим ОСОБА_3 та загиблим ОСОБА_12 . Після цього, зранку 31 жовтня 2020 року десь о 08:00 годині до неї додому приїхали та повідомили про те, що сталося. Також потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що про події, які відбувалися, її донька ОСОБА_8 не розповідала у зв`язку із частковою втратою пам`яті. На лікування доньки та поховання сина вона витратила 100 000 грн. На даний час обвинувачений відшкодував матеріальну шкоду у розмірі 95 000 грн., просила суд суворо його не карати, але позбавити права керування транспортними засобами навіть більше ніж на три роки.

13.Потерпіла ОСОБА_9 під час судового розгляду пояснила, що вона є дружиною загиблого ОСОБА_12 . Зранку 30 жовтня 2020 року її чоловік відвів дитину у садочок та поїхав на роботу. Близько 21:00 години вона подзвонила йому, він повідомив, що скоро буде вдома. Наступного дня, 31 жовтня 2020 року, зранку до неї додому прийшла подруга та повідомила про те, що її чоловік загинув у дорожньо-транспортній пригоді. На поховання чоловіка вона витратила приблизно 1 000 доларів США. На даний час вона ніде не працює, оскільки доглядає за двома малолітніми дітьми, яким шість та один роки. Дружина обвинуваченого переводила кошти у розмірі 2 500 грн, але вона відмовилася від їх отримання. Через декілька тижнів після поховання чоловіка при зустрічі вона повідомляла суму матеріальних та моральних збитків, однак ніякої компенсації не отримала. На даний час ОСОБА_3 частково відшкодував завдані їй збитки, вони домовилися про те, що він буде продовжувати відшкодовувати шкоду, тому просила суд призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі.

14.Відповідно до п. 1.5. ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

15.Згідно з вимогами п/п. «б», «д» п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
16.Відповідно ж до п. 12.1. ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

17.Згідно з вимогами п. 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. А відповідно до п/п. «б» п. 12.9. ПДР, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену у тому числі у вказаному пункті 12.4. ПДР.

18.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду дійти висновку про те, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, передбачені п. 1.5., п/п. «д» п. 2.3., п.п. 12.1., 12.4., п/п. «б» п. 12.9. ПДР, що спричинило загибель кількох осіб, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, та ці суспільно небезпечні наслідки у виді загибелі кількох осіб та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_3 зазначених положень ПДР. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії відповідно до ст. 337 КПК в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта за ч. 3 ст. 286 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
19.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

20.До обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що вбачається, у тому числі з висновку №65 від 31.10.2020 р. (а.п. 160 161), згідно якому у ОСОБА_3 31.10.2020 р. о 06:28 год. виявлено 0,94 ‰ алкоголю. При цьому суд враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі №682/956/17, згідно якому керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча і становить порушення вимог п/п. «а» п. 2.9 ПДР, однак само по собі не може виступати прямою безпосередньою причиною настання ДТП та її наслідків у вигляді заподіяння потерпілому (потерпілим) тілесних ушкоджень або смерті. Стан сп`яніння не охоплюється об`єктивною стороною (не є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ст. 286 КК, і при призначенні покарання особі може враховуватись як обставина, що обтяжує покарання згідно з п.13 ч. 2 ст. 67 КК.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність інших обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання, та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором.

Мотиви призначення покарання
21.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

22.Згідно ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

23.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції статі обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

24.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

25.Суд враховує те, що склад вчиненого ОСОБА_3 злочину відносяться до особливо кваліфікованого, тобто до складу злочину з особливо обтяжуючими обставинами у виді загибелі кількох людей. І хоча обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, але внаслідок нього, окрім спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ще й настали невідворотні наслідки, а саме смерть двох людей.

26.Згідно медичних довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З копій свідоцтв про одруження та народження вбачається, що ОСОБА_3 перебуває у шлюбі, має на утриманні власну малолітню дитину, 2019 р.н., а з досудової доповіді також вбачається, в його сім`ї також виховується пасинок, 2011 р.н.

27.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як високий. Органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі можливе, але становить високу небезпеку для суспільства.

28.Враховуючи вимоги закону України про кримінальну відповідальність та передбачені цим законом санкцій, невідворотні наслідки, що настали від вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 необережного тяжкого злочину у виді смерті двох осіб, а також середнього ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та високого ризику його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, наявність у нього обставин, що пом`якшують покарання, а саме щирого каяття, часткового відшкодування завданих збитків, натомість наявність обставини, що обтяжує його покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим ОСОБА_3 , так і іншими особами, можливо лише за умов ізоляції обвинуваченого від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки тільки таке покарання досягне мети його застосування. При цьому, з урахуванням наведених обставин, невідворотних наслідків, що настали у виді смерті двох осіб, та вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, суд не вбачає підстав для застосування положень як ст. 69, так і ст. 75 КК.

29.Але, разом з цим, враховуючи молодий вік обвинуваченого ОСОБА_3 , відомостей про його особу, його сімейного стану, щирого каяття, часткового добровільного відшкодування завданих збитків, але наявності однієї обставини, що обтяжує його покарання, суд вважає можливим визначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі, хоча і не в нижніх межах санкції, але ближче до неї.

30.Також обвинуваченому ОСОБА_13 має бути призначене додаткове обов`язкове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох людей, а також середньої тяжкості тілесне ушкодження, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за доцільним визначити йому максимальний строк додаткового покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
31.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був затриманий 31.10.2020 р., що підтверджується відповідним протоколом, ухвалою слідчого судді від 02.11.2020 р. відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.11.2020р. вказана ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу була скасована та постановлена нова ухвала, якою відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.12.2020 р. включно, у зв`язку з чим тоді ж був негайно затриманий та взятий під варту. У подальшому строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався у встановленому порядку та ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2021 р. запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 був змінений на домашній арешт на строк до 21.06.2021 р., який на теперішній час сплив. У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 31.10.2020 р. по 02.11.2020 р. та з 17.11.2020 р. по 21.04.2021 р. має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

32.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертизи у загальному розмірі 3 759,12 грн.

33.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді від 03.11.2020 р. на автомобіль «Citroen Xsara» транзитний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який згідно договору купівлі-продажу 2020/10/75 від 30.10.2020 р. належить ОСОБА_13 , та вказаний автомобіль у силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК слід повернути власнику ОСОБА_13 .

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
2.З набранням вироком законної сили, з метою його виконання ОСОБА_3 затримати та взяти під варту.

3.Строк основного покарання ОСОБА_13 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту.

4.Згідно ч. 5 ст. 72 КК, зарахувати ОСОБА_13 строк його попереднього ув`язнення з 31.10.2020 р. по 02.11.2020 р. та з 17.11.2020 р. по 21.04.2021 р. у строк основного покарання у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку день за день.

5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 3 759,12 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 12 копійок).

6.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 03.11.2020 р. арешт, та автомобіль «Citroen Xsara» транзитний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який згідно договору купівлі-продажу 2020/10/75 від 30.10.2020 р. належить ОСОБА_13 , повернути власнику ОСОБА_13 .

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

10.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1