Справа № 372/729/21
Провадження 1-кс-1164/21
ухвала
Іменем України
08 жовтня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисниці ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді в судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
28.09.2021 року від ОСОБА_4 надійшла зява про відвід судді ОСОБА_7 з поясненнями.
Свою заяву ОСОБА_4 обґрунтувала численними порушеннями вимог КПК України головуючим суддею по справі, зокрема здійсненням її викликів до судового засіданні за допомогою смс-повідомлень без її відповідної заяви; безпідставним застосуванням щодо неї привидів та штрафу; проведенням судового засідання без участі прокурора. Враховуючи вищевикладене, вважає, що головуючий суддя ОСОБА_7 є таким, що підлягає відводу, оскільки на її думку є упередженим, в нього сформувався обвинувальний нахил відносно неї.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 року для розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .
Обвинувачена та її захисниця в судовому засіданні відвід підтримали та просили задовольнити.
Прокурор в задоволенні відводу просив відмовити, як такого, що не містить належного підґрунтя.
Представник потерпілої особи підтримав позицію прокурора, зазначивши, що всі доводи заяви про відвід є надуманими. Так, смс-повідомлення здійснюється щодо всіх учасників кримінального провадження в зв`язку із обмеженим матеріальним ресурсом судової системи України, який є загальновідомим фактом. Судові засідання без участі прокурора не мали місця, є вірогідність не відображення його участі в протоколі судового засіданні відповідальним працівником, окрім цього, суд застосував привід до обвинуваченої виключно в результаті її неявки без поважних причин протягом 3 судових засідань, при цьому клопотання її захисниці про неможливість приймати участь з поважних причин, не стосувалися підстав неявок обвинуваченої ОСОБА_4 .
Дослідивши матеріали заяви про відвід судді ОСОБА_7 , заслухавши сторони, які приймали участь в судовому засіданні, суд дійшов до наступного.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений п.п. 1, 2, 5ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.
Разом із зазначеним, згідно п.п. 3, 4ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду, зокрема ухвал про привід та застосування штрафів, та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75,76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.
Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.
Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід захисником наведено не було.
Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).
При цьому не було наведено належних та переконливих підстав, які б свідчили про неупередженість та необ`єктивність судді. Претензії обвинуваченої ОСОБА_4 перебувають в площині організації судових засідань, які в будь-якому разі не належать до компетенції судді по справі, і покладаються на відповідальних працівників апарату суду.
Також, у заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б доводили, що суддя ОСОБА_7 особисто зацікавлений у ході справи, не зазначено будь-яких його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Не встановлено таких обставин і судом при розгляді заяви.
Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтею 9 Конституції України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», статями 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1