У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Виноградів, Виноградівського району (теперішній Берегівський район) Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , заміжньої, приватного підприємця, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000167, відомості про яке 10.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2020 року до прокуратури Закарпатської області надійшов рапорт працівника УСБУ в Закарпатської області про те, що на території Закарпатської області, невстановлені особи здійснюють незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, що призводить до нанесення значних економічних збитків державі, негативно впливають на економічну ситуацію та стан об`єктів природно-заповідного фонду регіону.

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за № 0000167, правова кваліфікація ч. 2 ст.240 КК України. В ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні було встановлено, що незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення в межах річок здійснюється фізичними особами-підприємцями та товариствами на території Ужгородського, Тячівського та Берегівського району.

З внесеного клопотання слідує, що ОСОБА_5 , 07.12.2016, у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №3575-IV від 16.03.2006, зареєстрована фізичною особою-підприємцем, та отримала свідоцтво про держану реєстрацію фізичної особи підприємця, і набула юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: займатися самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
В подальшому ОСОБА_5 , маючи у відповідності до національного класифікатора України, прийнятого наказом Держспоживстандарту України 11.10.2010 №457 (v0457609-10), види економічно діяльності, серед яких 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну; 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах; 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах; 69.10 Діяльність у сфері права; 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, отримавши у вересні 2017 року, погоджений робочий проект: «Розчистка русла річки Тиса біля с. В. Копаня, Виноградівського району, Закарпатської області» (далі Проект), розроблений ВКП «ЗакарпаттяВодПроект», Басейнового управління водних ресурсів річки «Тиса», згідно завдання на проектування, відкоригованих матеріалах інженерно-геодезичних вишукувань, проведених БУВР «Тиси» ВКП «ЗакарпаттяВодПроект» та фондових матеріалів, метою якого, згідно п.1 Проекту, є розчистка русла від твердих наносів з метою створення стійкого в плані русла річки, задля збільшення пропускної спроможності річки Тиса в період підняття рівнів води на двох ділянках загальною довжиною 1192 м., зметою стабілізації берегової лінії та зменшення дії розмиваючої сили водного потоку, для захисту від підтоплення населених пунктів, сільськогосподарських угідь.
Також ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що листом №14411/03/10-18 від 27.07.2018 Державної служби геології та надр України їй було відмовлено у погодженні робочого проекту «Розчистка русла річки Тиса біля с. В. Копаня, Виноградівського району, Закарпатської області», розуміючи що проведення розробки ґрунту під час проведення днопоглиблювальних робіт та його використання в подальшому у якості корисної копалини для будь яких потреб або можливої реалізації, передбачає отримання спеціального дозволу на користування надрами з урахуванням особливостей, передбачених статтями 19, 20, 23 Кодексу України про надра, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте протиправне збагачення, під видом проведення робіт біля с. Велика Копаня, Закарпатської області, у порушення ст. ст. 50, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991, ст. 86 Водного кодексу України, ст. 19 Кодексу України «Про надра» від 27.07.1994 року, ст. ст. 7, 9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року, ст. ст. 31, 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, ст.ст. 2-5, 7, 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 03.05.2017 року, положень Постанови КМУ від 11.07.2007 року № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури», положень «Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», затвердженого постановою КМУ від 11.05.2011 року №560, в період з січня2018 по грудень 2020 року здійснила незаконне видобування піщано-гравійної суміші, що відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення загальним об`ємом 8845 м/куб, за наступних обставин.
Так, починаючи з січня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що в неї відсутні дозвільні документи для користування надрами загальнодержавного значення, а саме: спеціальний дозвіл користування надрами, правовстановлюючий документ на земельну ділянку, дозвіл на зняття родючого шару, керуючись корисливим мотивом, який полягав у протиправному отриманні нею незаконних доходів, на підставі укладеного з Виноградівським міжрайонним управлінням водного господарства договору про надання послуг №0002/18 від 17.01.2018, маючи у користуванні вантажну техніку та найману робочу силу, всупереч ч.2 ст.86 Водного кодексу України, якою передбачено, що місця і порядок проведення зазначених робіт визначаються відповідно до проектів, що погоджуються з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (крім робіт на землях, зайнятих морями, а також робіт, пов`язаних з будівництвом, облаштуванням та утриманням інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, розпочалавиконання робіт по проекту«Розчистка русла річки Тиса біля с. В. Копаня, Виноградівського району, Закарпатської області», тобто стала незаконно добувати піщано-гравійну суміш, яка віднесена до корисних копалин загальнодержавного значення, з подальшим вивезенням та реалізацією вказаних корисних копалин.
Всього за період із січня 2018 року по грудень 2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 під час надання послуг розчистки русла р. Тиса біля с. Велика Копаня, Закарпатської області, незаконно здійснено видобуток корисних копалин загальнодержавного значення річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 8845 метрів кубічних, які реалізувала різним суб`єктам господарської діяльності.
За таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення та 17.09.2021 їй було повідомлено про підозру у скоєнні даного злочину.

Слідчий вказує, що внаслідок злочинних дій фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , що виразилось в умисному порушенні законодавства про використання та охорону надр, зокрема незаконного добування із русла р. Тиса біля с. Велика Копаня, корисних копалин загальнодержавного значення (піщано-гравійної суміші) об`ємом 8845 метрів кубічних, державним інтересам завдано збитків на суму 8 915 760 (вісім мільйонів дев`ятсот п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят) гривень.
Клопотання мотивоване тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , а саме ч. 2 ст. 240 КК України є нетяжким злочином і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені, та осіб, які володіють відомостями щодо надання послуг по робочому проекту «Розчистка русла р. Тиса біля с. Велика Копаня, Закарпатської області» та незаконно впливати на інших підозрюваних, з метою укриття ними доказів. Знаходячись на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання. Окрім того, в разі не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, остання може продовжити незаконно видобувати піщано-гравійну суміш, тобто вчиняти кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.240 КК України.

Слідчий вказує, що підставою застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків. Таким чином, інший запобіжний захід, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі наведеного просить суд застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово терміном на два місяці та покласти на неї обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити посилаючись на те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, свою вину ФОП ОСОБА_5 не визнає, всі її дії щодо розчистки русла річки Тиса були вчинені законно, на підставі погоджених документів. Зазначає, що жоден із наведених слідчим в клопотанні ризиків не існує, оскільки ні у слідчого, ні у суду немає законних підстав вважати, що ФОП ОСОБА_5 буде переховуватися від суду чи органів досудового розслідування, оскільки її попередня поведінка говорить про зворотне. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотні значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підозрювана не може, оскільки всі основні докази стороною обвинувачення вже зібрані. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні ФОП ОСОБА_5 немає наміру, оскільки впевнена, що всі її дії є законними. Продовжувати вчиняти інкриміноване їй кримінальне правопорушення неможливим, оскільки договір про надання послуг №0030/20 від 31.03.2020, укладений з Виноградівським МУВГ закінчив строк своєї дії ще 31 грудня 2020 року. Вже як рік ФОП ОСОБА_5 жодних дії щодо розчистки русла річки Тиса біля с. В. Копаня, Виноградівського району, Закарпатської області згідно погодженого робочого проекту не виконує. Перешкоджати розслідуванню кримінального провадження у підозрюваної не немає мети, оскільки така сама бажає дотриманню розумних строків.

Також захисник вказує, що застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово є крайнім заходом, оскільки підозрювана має на утриманні малолітню дитину ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), заборонити їй залишати місце проживання обмежить права і самої дитини у відвідуванні дитячого садка, закладів освіти, гуртків, тому що дитина перебуває завжди під наглядом матері ОСОБА_5 , так як батько підозрюваної не в змозі бути з дитиною цілодобово. Потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи малолітньої дитини.

Також просив суд врахувати той факт, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває її мама - ОСОБА_9 , яка має хворобу нирок і потребує догляду, купівлі та довозу ліків, направлення до лікарів. Мама проживає сама, отримує тільки одну пенсію.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 підтримала доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, пояснення захисника та підозрюваної, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000167, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
У рамках даного кримінального провадження 17.09.2021 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №2409 від 18.06.2021; висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №2684 від 25.06.2021; висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №3469 від 01.09.2021; повідомленням про підозру від 17.09.2021; даним протоколу огляду від 13.05.2021.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого їй стороною обвинувачення.
Вирішуючи питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважаючи наявними ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий виходить виключно із тяжкості покарання, що загрожують ОСОБА_5 у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється.

Разом з тим, одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В ході розгляду клопотання прокурором не надано жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, на існування яких посилалася сторона обвинувачення. Відтак, наведені ризики не знайшли свого підтвердження.
Клопотання також не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя бере до уваги дані щодо особи підозрюваної ОСОБА_5 , яка одружена, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, а також на її утримання перебуває мама ОСОБА_9 , яка має хворобу нирок та потребує догляду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слід зазначити, що ч. 7 ст. 42 КПК України на підозрюваного також покладені певні обов`язки, зокрема, п.1 передбачено обов`язок підозрюваного прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; п.3 вказаної статті зобов`язує підозрюваного підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді.
Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Враховуючи вищезазначене в сукупності, беручи до уваги, що під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання.
Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000167, відомості про яке 10.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1