ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2518/21 Справа № 203/1681/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000009 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Зазначає, що суб`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України є наявність вини у формі умислу.
Проведеною експертизою зброї встановлено, що предмет, вилучений у ОСОБА_8 , є холодною зброєю та про наявність умислу обвинуваченого на носіння холодної зброї свідчить розписка про добровільну видачу ножа в чохлі, що наявна в матеріалах кримінального провадження і яка написана у відповідь на запитання співробітників поліції про наявність заборонених у обігу речей, отже до проведення експертизи обвинувачений був впевнений, що ніж є предметом, забороненим в обігу і його носіння без передбаченого законом дозволу є кримінально караним діянням. Тому у обвинуваченого наявний прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Враховуючи те, що під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження судом не досліджуються, суд необгрунтовано та безпідставно зробив висновок про необхідність додаткового зазначення у формулюванні обвинувачення суб`єктивної сторони злочину у формі умислу.
Вказує на те, що прізвище обвинуваченого в обвинувальному акті зазначено у називному відмінну як Концовий, а тому суд необгрунтовано та безпідставно зробив висновок про зазначення неправильного прізвища обвинуваченого, окрім того, обвинувачений власноруч зазначає своє прізвище в називному відмінку як ОСОБА_8 .
Захисником ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому він просить відмовити в задоволення апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду від 21.07.2021 року залишити без змін.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що у цьому кримінальному провадженню висунуто обвинувачення особі ОСОБА_8 , в той час як правильне прізвище останнього « ОСОБА_10 », що підтверджується його паспортом, оглянутим судом в судовому засіданні.
Також неправильне написання прізвища було застосовано при формулюванні обвинувачення, де зазначено, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, обвинувачується ОСОБА_8 , хоча при викладенні фактичних обставин правопорушення прізвище обвинуваченого зазначено вірно « ОСОБА_10 », таким чином в обвинувальному акті наявні суттєві протиріччя.
Окрім того, судом встановлено, що органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.
Суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, натомість в формулюванні обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, не визначено суб`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_8 злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечувати щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
На думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно із якою визначаються вимоги до змісту та форми обвинувального акту.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу анкетних відомостей обвинуваченого не дотримано.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачення у цьому кримінальному провадженні висунуто особі за прізвищем ОСОБА_8 , також при викладенні формулювання обвинувачення зазначено прізвище ОСОБА_8 , проте згідно із паспортом прізвище обвинуваченого ОСОБА_11 , що згідно із КПК України є істотним порушенням вимог до обвинувального акту та є безумовною підставою для повернення його прокурору.
Разом з цим, посилання суду як на підставу повернення обвинувального акта прокурору не зазначення суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 злочину за ст.263 КК України, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зазначена обставина, в цьому випадку, не є порушенням ст. 291 КПК України, так як прокурор в судовому засіданні може змінити пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення.
Окрім того, слід зазначити, що суб`єктивна сторона ст.263 КК України характеризується прямим умислом.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора, та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4