Провадження № 1-кс/947/2566/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відео конференції, у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0002110 від 24.11.2021року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого у 2021 році за ст.. 185 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.11.2021, приблизно о 21 годині 30 хвилин, біля будинку № 29 по проспекту Небесної Сотні в місті Одесі ОСОБА_5 , вступив зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, в попередню злочинну змову, направлену на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, після чого вони в невстановленому досудовим розслідуванням місці підшукали знаряддя вчинення злочину, а саме ніж, биту та металеву арматуру.
Цього ж дня, приблизно о 22 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, реалізуючи злочинний умисел, прибули до багатоквартирного житлового будинку буд. АДРЕСА_2 , де розподілили злочинні ролі наступним чином: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повинен був наносити удари потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та відбирати у них належне їм майно, ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа повинні були наносити удари потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та вимагати віддати їм належні потерпілим грошові кошти.
Приблизно о 22 годині 15 хвилин даного дня, реалізуючи злочинну змову ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, зайшли в цей будинок та піднялись на четвертий поверх. Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, продовжуючи реалізовувати злочинну змову, проникли до квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, відкривши вхідні двері за допомогою ключа, який мав при собі ОСОБА_7 , який винаймав одну з кімнат вказаної квартири та шляхом вибиття дверей ногою, зайшли в одну із кімнат, яку орендували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаючи, що в ній на даний час знаходяться тільки потерпілі. Знаходячись у вказаній кімнаті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа одразу почали наносити удари в область тулуба та голови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_7 заздалегідь підготовленим знаряддям для вчинення злочину, а саме предметом схожим на ніж, з метою здійснення психічного насильства над потерпілими, почав погрожувати вказаним ножем потерпілому ОСОБА_10 , який в свою чергу ці дії сприймав реальною загрозою її життю та здоров`ю. В цей час невстановлена в ході досудового розслідування особа, із заздалегідь підготовленим знаряддям для вчинення злочину, а саме битою почав наносити удари в область тулуба та голови ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в свою чергу продовжували наносити удари ногами та руками по тулубу потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вимагаючи від них грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_7 скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 , забрав з ліжка мобільний телефон марки «iPhone 6», в корпусі сріблястого кольору, вартістю 2500 гривень, який належить ОСОБА_9 та дістав з кишені штанів останнього грошові кошти в сумі 300 гривень. Після чого ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 , якому також почав наносити тілесні ушкодження в область тулуба та забрав у останнього належний йому мобільний телефон марки «Samsung A 100 S», в корпусі чорного кольору, вартістю 3500 гривень та належні йому грошові кошти в сумі 1300 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, з місця вчинення злочину зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканей обох гомілок, забою м`яких тканей голови, садна обличчя, перелам кісток носу та спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 2800 гривень. ОСОБА_10 спричинили тілесні ушкодження у вигляді лівобічний пневмоторакс та забійну рану голови та спричинили потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 4800 гривень.
У скоєнні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, а також продовження існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямованні на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддя в розумні строки, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, яке визначено законом лише у виді позбавлення волі, орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
2.Позиції учасників в судовому засіданні.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки підозра необґрунтована, ризики не підтверджуються, підозрюваний має постійне місце проживання та квартиру на праві приватної власності, переховуватись від органу досудового розслідування не збирається, бо має міцні соціальні зв`язки з Україною, оскільки його справа вже розглядається в ЄСПЛ, а відтак ОСОБА_5 як ніхто зацікавлений у тому, що перебувати в Україні та демонструвати свою відмінну процесуальну поведінку. Підозрюваний не порушував покладених на нього обов`язків, та зобов`язується являтись за першим викликом до суду та органу досудового розслідування. У зв`язку з викладеним захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
25.11.2021 року, ОСОБА_5 затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлений про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, з кваліфікуючою ознакою: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.
Ухвалою слідчого судді від 26.11.2021 року, підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2022 року.
Ухвалою слідчого судді від 21.01.2022 року, підозрюваному продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 23.02.2022 року.
Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується матеріалами наданими в обґрунтування клопотання.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Обґрунтованість підозри також неодноразово встановлювалась під час вирішення питань про обрання та продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про вирішенні питання про продовження існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення.
Також, аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваної в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на те, що дійсно підозрюваний має постійне місце проживання та справа відносно ОСОБА_5 розглядається в ЄСПЛ, та підозрюваний зацікавлений у тому, що перебувати в Україні.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу і на інші обставини, відповідно до яких підозрюваний не одружений, дітей на утриманні немає, офіційно не працевлаштований, тобто немає постійного джерела прибутку, а наявність місця проживання та справи на розгляді у ЄСПЛ в підозрюваного не можуть пробністю спростувати ризик переховування, а тому слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Кримінальний процесуальнийкодекс України встановлює наступну процедуру отримання показань від потерпілих, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та дослідження їх судом.
Враховуючи також те, що підозрюваному відомі анкетні відомості потерпілих, а при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, схиляючи її до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Стосовно продовження існування ризику, передбаченого п. 5 чт. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, суспільно-небезпечний характер вказаного кримінального правопорушення, жорстокість, з якою вчинене кримінальне правопорушення, а також враховує обставини того, що підозрюваний не працевлаштований (а кримінальне правопорушення має корисливий характер) та раніше судимий за вчинення корисливого злочину (11.11.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України).
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 22.02.2022 року, строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0002110 від 25.11.2021 року, був продовжений до чотирьох місяців, тобто до 25.03.2022 року, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, про які зазначено в ухвалі.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
4.3. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, а також характеризуючі дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини щодо продовження існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також роль підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Більш того, слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання органу досудового розслідування та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та в повній мірі буде здатним запобігти встановленим ризикам.
Керуючись ст. ст. 376, ст.ст. 177, 181, 183, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0002110 від 24.11.2021року, відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 25.03.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 25.03.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими в рамках вказаного кримінального провадження;
- не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності таких;
- носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1