Справа № 369/9011/20
Провадження № 1-кп/369/601/22
В И Р О К
іменем України
18.02.22 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000242 від 15.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , який має повну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, раніше судимий

вироком від 12.03.2015 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, який звільнився 20.05.2016 року з Бучанської ВК Київської області (№ 85) на підставі ухвали від 12.05.2016 року Ірпінського міського суду Київської області умовно-достроково на невідбутий строк 6 (шість) місяців 5 (п`ять) днів,

вироком від 20.06.2017 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки, який був звільнений від призначеного покарання ухвалою від 18.09.2020 року Києво-Святошинського районного суду Київської області по закінченню іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за умисний корисливий злочин, 14.01.2020 року близько 22.30, перебуваючи біля буднику № 13 по вул. Гагаріна в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, повторно таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 телефон марки «MEIZU M6T» вартістю 2256,40 грн., який лежав біля огородженого майданчику. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав та пояснив, що він дійсно вкрав мобільний телефон А. Лаврищука після того, коли останнього побили знайомі ОСОБА_6 , а телефон залишився на землі, наступного ранку, коли до нього приїхали працівники поліції, викрадений мобільний телефон повернув. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що раніше він зловживав спиртним, внаслідок чого порушував закон, проте зараз він виправився, працює, за вчинене просив його суворо не карати.

Судовий розгляд відбувався у відсутність потерпілого, який не виявив бажання брати участь у розгляді кримінальної справи.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за ознакою повторності, яка доведена даними про попередні судимості обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ОСОБА_4 раніше судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене слід призначити покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «MEIZU M6T» залишити розпорядженні потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня їх оголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_8