Справа 368/472/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4062/2021 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 09.09.2021,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 09.09.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 07 листопада 2021 року, включно.

Дане рішення мотивовано тим, що прокурором доведена наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого та продовжують існувати. Так, суд указав, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, не має постійного місця роботи, характеризується посередньо, може перешкодити іншим чином кримінальному провадженню, а також на даний час докази у кримінальному провадженні не досліджені, потерпілі та свідки не допитані в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 указав на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що ризики, перераховані в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Також апелянтом зазначено про те, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, за час перебування під вартою став на шлях виправлення. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Неявка прокурора, відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого ОСОБА_6 , який подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити;

захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги обвинуваченого;

вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів провадження питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином мотивувавши своє рішення.

Так, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду. При цьому указаний ризик, на думку колегії суддів, є значним. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При оцінці даного ризику колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, поставлених у вину обвинуваченому, а також те, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, не навчається, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча судимості погашені, що також свідчить про можливість обвинуваченого продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, колегія суддів також враховує те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час розглядається кримінальне провадження Печерським районним судом м. Києва за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, 15-ч.3 ст. 185 КК України. Наведене указує на існування ризиків переховування обвинуваченого від суду та продовження злочинної діяльності, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання обвинуваченого на наявність у нього постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим є можливим застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність дружини та наявність постійного місця проживання не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючі ризики.
Щодо можливості застосування до обвинуваченого інших альтернативних заходів, то колегія суддів у даному питанні зважає на наступне.

На думку колегії суддів запобіжні заходи у виді домашнього арешту чи визначення розміру застави не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити існуючі і зазначені судом ризики у зв`язку із їх недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин.

Враховуючи викладене, ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 09.09.2021 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 09.09.2021, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 07 листопада 2021 року, включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4