Справа № 591/7402/21
Провадження № 1-кс/591/505/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000053 про скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_3 від 02.12.2021 за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 190; ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 з зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.12.2021 відносно його підзахисного не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, не містить викладення її суті, обгрунтування та фактичних обставин кримінального правопорушення, викладені у повідомленні обставини не підтверджуються доказами та підозра є необгрунтованою. Також вважає, що був порушений порядок вручення повідомлення про підозру, оскільки зазначений процесуальний документ датований 02.12.2021 однак підпис підозрюваного про його отримання відсутній, крім того просив врахувати, що слідчий не виклав ОСОБА_3 02.12.2021 саме для вручення зазначеного повідомлення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 скаргу підтримала з мотивів, наведених в ній.

Підозрюваний пояснив, що він отримував повістку для отримання повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на 16.12.2021, однак слідчий викликав його 02.12.2021 для отримання повістки. Він прибув до слідчого 02.12.2021 для отримання повістки але слідчий почав намагатись вручити йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Він не був готовий до вказаної процесуальної дії, поряд не було захисника а тому він не отримав цей процесуальний документ, пояснивши слідчому, що може з`явитися 16.12.2021 разом з захисником для отримання цього повідомлення.

Прокурор заперечив проти скарги, вважає, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри було здійснено відповідно вимог чинного законодавства, слідчий кілька разів пропонував отримати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.12.2021 ОСОБА_3 однак останній відмовлявся, потім взагалі викинув з власного автомобіля.

Дослідивши вказану скаргу та надані докази слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження № 0000053, у якому 02.12.2021 було складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 369 КК України.

Порядок здійснення повідомлення про підозру врегульований зокрема ст.ст. 276-278 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного повідомлення про підозру зазначений процесуальний документ містить зокрема відомості про зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також на момент здійснення повідомлення про підозру існували достатні докази для підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, зокрема це покази свідка ОСОБА_7 .

Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку про те, що КПК України оперує поняттями, які відповідають кільком різним стандартам доказування (переконання) стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом», стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілей прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина п`ята статті 234, 260 КПК України та інші), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК України та інші).

Отже, повідомлення про підозру на підставі пункту 3 частини першої статті 276 КПК України передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Отже, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення досудового розслідування.

Наприклад, якщо повідомлення про підозру спричинює лише виникнення обов`язків підозрюваного, передбачених пунктами 1 та 3 частини сьомої статті 42 КПК України, та не тягне для нього інших обмежень, то й наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання), необхідного для виправдання зазначеного вище втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Тому під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя повинен оцінити достатність і належність доказів стосовно того, чи досягнуто стороною обвинувачення стандарту переконання «достатність доказів» для цілей повідомлення про підозру. Наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Питання ж дотримання порядку збору доказів, наявність чи відсутність істотних порушень прав людини і основоположних свобод під час збирання доказів органами досудового розслідування, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України) і не можуть бути у даному випадку підставою для скасування повідомлення про підозру, а можуть бути вирішені судом під час оцінки доказів в нарадчій кімнаті та ухваленні судового рішення по суті провадження.

Тому суд вважає, що слідчим було дотримано вимоги ст.ст. 276 - 277 КПК України щодо наявності достатніх доказів підозри та змісту повідомлення про підозру.

Щодо порядку вручення повідомлення про підозру суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри воно було складене слідчим 02.12.2021, а тому і вручене повинно було бути підозрюваному в цей же день.

Порядок здійснення повідомлення про підозру, передбачений ст.ст. 276-278 КПК України, не передбачає завчасне повідомлення учасників кримінального провадження про дату складання повідомлення про підозру слідчим, а також обов`язку слідчого завчасно здійснити виклик підозрюваного для вручення відповідного повідомлення.

Як вбачається з досліджених доказів слідчий дійсно не здійснював завчасний виклик підозрюваного саме на 02.12.2021 для вручення оскаржуваного повідомлення однак вказана обставина не є перешкодою для вручення повідомлення про підозру та не є визначеною законом підставою для відмови в отриманні відповідного повідомлення підозрюваним.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що слідчий кілька разів пропонував ОСОБА_3 отримати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри однак останній відмовлявся отримати, в подальшому ОСОБА_3 викинув наданий слідчим зазначений процесуальний документ з автомобіля на землю.

Такі дії ОСОБА_3 суд розцінює як обраний ним спосіб розпорядження процесуальним документом, отриманим від слідчого та не спростовує факт вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри останньому.

Також під час вручення зазначеного в скарзі повідомлення ОСОБА_3 була надана можливість спілкуватися із захисником в телефонному режимі, при цьому ОСОБА_3 не заявляв клопотань слідчому про виклик захисника в цей же день, відкладення процесуальної дії на певний час та здійснення процесуальної дії в цей же день, а саме 02.12.2021 для забезпечення вимог ч.1 ст. 278 КПК України. Навпаки ОСОБА_3 просив відкласти розгляд зазначеного питання на кілька днів, що явно суперечило вимогам ч.1 ст. 278 КПК України та поставило б під сумнів законність цієї процесуальної дії.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя не вбачає порушення норм процесуального та матеріального права, які б давали можливість скасувати зазначене повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 276-278, 303 КПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1