Справа № 541/2509/21
Провадження № 1-кп/541/221/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 від 28.08.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
06 серпня 2021 року близько 21 години ОСОБА_3 правомірно перебував у приміщенні кухні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав алкогольні напої у компанії користувача будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . В ході цього, ОСОБА_3 помітив на столі належний останній мобільний телефон «NОКІА RМ-1133» обладнаний карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», в ході чого в нього виник намір та бажання на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, пересвідчившись, що присутні за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «NOKIA RM-1133», вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-21/10858-ТВ від 06.09.2021 становила 206 грн. 67 коп. разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої відповідно до довідки наданої ТОВ «СВП-ПЛЮС» становила 150 гривень, належні ОСОБА_5 , які обернув на свою користь.

Після цього, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим довів свій умисел до кінця, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму - 356 (триста п`ятдесят шість) грн. 67 коп.

Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Повторно, 27 серпня 2021 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_3 правомірно, з дозволу та за запрошенням власниці помешкання ОСОБА_6 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 . В ході цього, ОСОБА_3 , перебуваючи в житловій кімнаті, помітив на ліжку належний останній мобільний телефон «NOMІ і284» без сім-картки, в ході чого в нього виник намір та бажання на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, пересвідчившись, що потерпіла знаходиться в кухні та за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «NOMІ і284», вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ- 19/117-21/11084-ТВ від 09.09.2021 становила 340 грн. 00 коп., належний ОСОБА_6 , які обернув на свою користь.

Після цього, ОСОБА_3 із місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим довів злочинний умисел до кінця, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 340 грн. 00 коп.

Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_3 скоїв повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

20 вересня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, розміру майнової шкоди, в сумі 697 грн 47 коп., яка під час досудового розслідування відшкодована обвинуваченим потерпілим в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілими та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілі також розуміють наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення укладену 20 вересня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

по ст. 185 ч. 1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

по ст. 185 ч. 2 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Речові докази:мобільний телефон марки «NOKIA», вважати повернутим власнику ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «NOMІ і284», вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1