Справа № 591/2974/20
Провадження № 1-кп/591/251/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125, ст.128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2020 року, о 22-46 год, ОСОБА_7 , перебуваючи біля входу в розважальний комплекс «Шалена шкварка» за адресою: м.Суми, Покровська Площа, 15, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я, а також необережне тяжке тілесне ушкодження за таких обставин.

Так, 05 лютого 2020 року, о 22 годині 46 хвилин, біля входу в розважальний комплекс «Шалена шкварка», між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , з однієї сторони, та ОСОБА_7 і невстановленою особою, з іншої сторони, продовжився словесний конфлікт, що розпочався ще в середині закладу, коли ці компанії там відпочивали, який переріс у бійку.

Зокрема, під час конфлікту, перебуваючи біля входу в розважальний комплекс «Шалена шкварка», невстановлена особа нанесла ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в ділянку голови зліва.

В свою чергу, ОСОБА_5 наніс один удар лівою ногою в ділянку тулубу ОСОБА_7 та один удар кулаком лівої руки в ділянку голови зліва.

А ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, перебуваючи навпроти ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме у ділянку підборіддя, чим спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді забійної рани підборіддя, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, від такого удару ОСОБА_7 в підборіддя, потерпілий ОСОБА_5 упав на бетонну плитку, отримавши тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку із формуванням вогнищ контузій в обох лобних ділянок, церебро-субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому луски потиличної кістки з розповсюдженням перелому на великий отвір, що були небезпечними для життя. Тобто, в результаті таких дій ОСОБА_7 необережно із злочинною недбалістю спричинив ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе не визнав. Суду розповів, що конфлікт та бійка сталась з вини потерпілого та компанії, з якою останній відпочивав, а він зробив усе, щоб уникнути конфлікту та вдарив 1 раз потерпілого у відповідь на нанесені йому удари та оскільки хвилювався, що потерпілий та його друг продовжать його бити.

Зокрема, розповідаючи про події, обвинувачений зазначив, що 05.02.2020 року близько 21-00 год. він зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_10 та вони стояли палили на площадці біля кафе «Альбіон» та РК «Шалена шкварка». Там вперше вони і побачили ОСОБА_9 , яка вийшла палити. Вона сама завела з ними розмову, щось розповідала про свого хлопця та вела інші розмови. До неї ніхто не чіплявся та ніхто її не ображав. Порозмовлявши, вони з товаришем зайшли до РЦ «Шалена шкварка», а коли сиділи за столиком та відпочивали, то до них спочатку підійшов потерпілий, який став їх ображати, але друг потерпілого відтягнув його від їх столику та вони пішли на деякий час за свій столик. Потім друг потерпілого сів за їх столик, спочатку про щось їм говорив, потім просив його пригостити випивкою. Після цього до їх столика підійшла ОСОБА_9 , поклала їм на стіл чек та сказала, щоб вони заплатили за них. Друг потерпілого (як стало пізніше відомо ОСОБА_8 ) їм грубив, вимагав, щоб вони оплатили чек, а він та його товариш відмовились це зробити. Почалась словесна перепалка між ними та компанією потерплого, в ході якої офіціанти та повар робили компанії потерпілого зауваження та сказали, що викликали поліцію. Після цього компанія потерпілого розрахувались та вийшли з закладу, а він та товариш вирішили дочекатись поліцію. Через 10-15 хв., оскільки заклад вже зачинявся, то він з товаришем та інші відвідувачі виходили на вулицю. Попереду них йшли два хлопці і вони побачили як потерпілий та його друг напали на них. На його переконання потерпілий переплутав хлопців з ними. Після цього сторож зачинив двері та вони біля виходу чекали приїзду поліції, спостерігаючи через скло дверей, як компанія потерпілого, знаходячись біля входу закладу, жестами просили його та товариша вийти на вулицю. Вийшли вони з товаришем з закладу, коли приїхала поліція. Та відразу, коли він вийшов, ОСОБА_9 його вдарила кулаком в обличчя. Після цього вони усі разом стояли та розмовляли, щоб з`ясувати причину такого конфлікту. Під час розмови несподівано потерпілий наніс йому спочатку удар в живіт, а потім в голову. Він втратив рівновагу та у нього запаморочилось у голові і, якби не сторож, який його підтримав, то він би впав. Оскільки поліція стояла та бездіяла і просто спостерігала за тим, що відбувається, то він, отямившись та побачивши, що друг потерпілого та потерпілий йдуть на нього, побоюючись за своє здоров`я та маючи намір відштовхнути їх, випадково, на розмах, не цілячись, вдарив потерпілого, хоча наміру вдарити потерпілого у нього зовсім не було. Після удару потерпілий впав, а ОСОБА_8 , перечепившись через потерпілого, що лежав, зійшов вниз зі сходинок та, як йому уявилось, нахилився, щоб взяти цеглу в руки, щоб жбурнуть у нього. Щоб не допустити такого, він вдарив ОСОБА_8 ногою в обличчя. Далі він не наносив нікому ніяких ударів, а ще постояв хвилин 5 та, оскільки поліція нічого не робила (не опитувала його з приводу події, що сталась), то він пішов в напрямку свого дому, а його товариш по своїм справам. Чи був потерпілий без свідомості не знає. Крім того, не бачив коли був на місці події і вже побачив на відео як його товариш вдарив потерпілого.

Захисник наполягав на тому, що стороною обвинувачення не доведено наявності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки, на його переконання, у потерпілого могли виникнути легкі тілесні ушкодження і від дій товариша обвинуваченого, який також наносив два удари потерпілому в обличчя. Крім того, наполягав на версії самозахисту ОСОБА_7 , агресивній поведінці потерпілого і його компанії, неправомірній поведінці самого потерпілого і ОСОБА_9 , яка, на його переконання, весь конфлікт і спровокувала. Просив винести виправдувальний вирок.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

Допитані в судовому засіданні потерпілий та свідки розповіли про обставини події кримінального правопорушення, учасниками чи очевидцями якої вони були.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що неприязних відносин з обвинуваченим у нього немає. Крім того, даючи покази та відповідаючи на запитання учасників, потерпілий показав, що 05.02.2020 року приблизно з 18-30 год. він зі своєю дружиною, а також друзями ( ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ) відпочивали у РК «Шалена шкварка», він та ОСОБА_8 випили за весь вечір по бокалу пива. Близько 22-30 год. ОСОБА_12 , яка виходила на вулицю, щоб покурити, повернулась та повідомила, що до неї чіплялись 2 незнайомих чоловіка, намагаючись з нею познайомитись, але вона їм відмовила. Потім ці два чоловіка, один з яких був обвинуваченим, сіли відпочивати за столиком поряд з ними, випивали та продовжили чіплятись до ОСОБА_12 . ОСОБА_12 підходила до їх столика з намірами вдарити обвинуваченого та його товариша, але ОСОБА_8 її відтягнув, після чого словесна перепалка між їх компаніями продовжилась. Він робив обвинуваченому та його товаришу зауваження та просив вибачитись, проте останні вели себе зухвало. В подальшому, приблизно о 22-45 год., коли вони вже вийшли з приміщення ресторану, то перед входом у заклад між ним та ОСОБА_8 з однієї сторони, та обвинуваченим і його товаришем, з іншої сторони, почалась штовханина та словесна перепалка, в ході якої йому було нанесено декілька ударів по тулубу. Перший удар йому в обличчя , в область ока, наніс товариш обвинуваченого, після чого він почав захищатись та завдав обвинуваченому 1 удар в область тулубу рукою. Інші удари вже наносив йому та ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_7 . Зокрема, йому ОСОБА_7 наніс 3 удари в область тулуба (коли він був без свідомості) та 1 удар в область щелепи зліва. Від удару в щелепу він впав, ударився головою та втратив свідомість. Прокинувся вже у лікарні, де йому надали допомогу, у тому числі зашили підборіддя, після чого відпустили додому. На той момент усієї серйозності наслідків отриманої травми він не розумів. Але через день, оскільки він дуже погано себе почував, бо у нього сильно боліла голова, то він знову звернувся до лікарні і йому було встановлено діагноз: перелом черепу та госпіталізовано. Лікування тривало 15 діб у одній лікарні та ще 2 місяці в стаціонарі іншої. На лікування він витратив приблизно 12 тис. грн., їздив неодноразово до м.Києва, і до цього часу є наслідки отриманого ушкодження, бо частко болить голова та він погано спить через болі. Відповідаючи на питання суду про розбіжність обставин, зазначених в обвинувальному акті, та тих, про які потерпілий зазначив у суді, він відповів, що повністю не пам`ятає подій, які відбулись в той вечір, зокрема не пам`ятає кількість ударів, що він отримав, а також - чим такі удари були нанесені, але вважає, що в обвинувальному акті усе зазначено вірно.

Свідок ОСОБА_13 розповіла, що 05.02.2020 року ввечері вона з чоловіком, а також друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_11 відпочивали в РК «Шалена шкварка», вона приєдналась до компанії близько 20 год.20 хв. Алкоголь у той вечір вживали усі, окрім неї, приблизно випили по 1 літрі пива на чоловіка. ОСОБА_11 виходила покурити та повернулась засмучена, пояснивши, що на вулиці до неї чіплялись двоє хлопців, один з яких ОСОБА_7 . ОСОБА_14 разом зі ОСОБА_9 пішли до столику тих хлопців, щоб розібратись, вели себе шумно, бо ОСОБА_9 була емоційно збуджена, а через деякий час її друзі повернулись за стіл та їй здалось, що вони про все домовились. Але, коли вони вже закінчили відпочинок, вийшли з ресторану та чекали таксі, то ОСОБА_7 та його товариш вийшли на вулицю і почали посміхатися та щось говорити ОСОБА_9 . Почалась бійка, яку розпочав товариш обвинуваченого, в ході якої ОСОБА_7 вдарив її чоловіка кулаком в грудну клітину, а потім - ногою в обличчя збоку, від чого її чоловік впав та втратив свідомість, але ОСОБА_7 продовжив бити її чоловіка ногами по голові та тулубу, а також вдарив ОСОБА_8 , розбивши йому ніс. Її чоловік ОСОБА_7 не бив. До лікарні її чоловіка відвозила швидка, у лікарні йому зашили підборіддя і відпустили, сказавши прийти наступного дня на МРТ. В подальшому було виявлено, що у її чоловіка, окрім розсіченого підборіддя, ще і - численні синці на тулубі, а також - череп тріснув у двох місцях.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 05.02.2020 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 прийшли та відпочивали у РК «Шалена шкварка», він замовив пива та «Хріновуху» та за вечір вжив 1 бокал пива та 100 гр « ОСОБА_15 ». ОСОБА_11 пішла на вулицю покурити, а коли повернулась, то була збентежена та повідомила, що на вулиці до неї чіплялись двоє хлопців. Потім ці хлопці прийшли до приміщення та сіли за столик неподалік від них та стали уважно дивитись в бік їх компанії. ОСОБА_5 зробив їм зауваження. Почалась перепалка, крики, двоє чоловіків, а особливо обвинувачений ОСОБА_7 , вели себе агресивно у відповідь на зауваження, які він та ОСОБА_5 їм висловлювали. Він підходив до столу, де відпочивав обвинувачений з товаришем, щоб висловити зауваження, але не сідав за столик з ними. Бармен робив зауваження і їх компанії, і ОСОБА_7 з його товаришем, просив, щоб усі вгамувались. Близько 22-00 год., його компанія розрахувавшись та самостійно вийшли на вулицю, ніхто їх про це не просив. А через 5 хвилин вийшли з ресторану на вулицю ОСОБА_7 та його товариш, і знову між їх компаніями почалась словесна перепалка, потім почалась штовханина, яка переросла у бійку. Хто кого бив він не пам`ятає, але він удари точно нікому не наносив. Чи бив кого ОСОБА_5 він не знає. Пам`ятає, що коли він нахилився до ОСОБА_5 , який втратив свідомість, та у якого було розсічене підборіддя, то хтось його вдарив ногою в обличчя, від чого він впав та лежав на підлозі. Потім приїхала швидка та поліція, ОСОБА_5 забрали в лікарню, а він із ОСОБА_11 пішли додому. В результаті цієї бійки йому було зламано ніс, але в поліцію він із заявою по такому факту не звертався, бо йому потрібно було їхати на роботу. Він не хотів розбиратись по такому факту, оскільки не бачив хто йому завдав удар.

Свідок ОСОБА_11 суду розповіла, що 05.02.2020 вона та ОСОБА_8 домовились зі своїми друзями ( ОСОБА_5 та ОСОБА_13 ) відпочити у РК «Шалена шкварка». Приблизно о 18-30 год. вони з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 прийшли до закладу, а ОСОБА_13 прийшла приблизно о 20-00 год. Під час відпочинку у ресторані, вони сиділи, відпочивали, замовляли та вживали спиртні напої, перебуваючи, на її думку, в стані алкогольного сп`яніння середньої тяжкості, приблизно рази 3 вона виходила на вулицю палити. В один з перекурів до неї підійшли двоє чоловіків обвинувачений та його товариш, які перебували у стані сп`яніння, намагались з нею познайомитись, але вона відповіла, що відпочиває у закладі зі своїм хлопцем та не має намірів з ними знайомитись. Хлопці вели себе непристойно та грубо. В подальшому, коли вона продовжила відпочивати в своїй компанії, то обвинувачений та його товариш висловлювались у її адресу та у бік її хлопця нецензурно, провокували конфлікт. У відповідь на це її хлопець ОСОБА_8 підходив до столику обвинуваченого та повідомляв, що не бажає конфлікту, проте обвинувачений та його товариш продовжили нецензурно лаятись. Коли вона зі своєю компанією покинула заклад та вони стояли палили перед входом, то з ресторану, хвилин через 7, за ними вийшли обвинувачений та його товариш, які розпочали бійку. Вона не бачила, щоб ОСОБА_5 наносив удар ОСОБА_7 . Водночас, бачила як товариш обвинуваченого перший вдарив ОСОБА_5 в обличчя один раз. Потім обвинувачений вдарив ОСОБА_5 двічі ногою у голову та від удару ОСОБА_5 впав, після чого обвинувачений вдарив ОСОБА_8 в обличчя, зламавши йому ніс. Потім приїхала швидка, ОСОБА_5 забрали до лікарні, а вони з ОСОБА_8 пішли додому.

ОСОБА_16 допитаний як свідок, повідомив, що працює у службі охорони. 05.02.2020 року він був на службі та близько 22-00 чи 23-00 год. виїзжав на виклик, який надійшов від адміністратора РК «Шалена шкварка». По приїзду до закладу він побачив біля входу у ресторан скупчення людей, він зайшов до закладу, щоб дізнатись чому відбувся виклик. А коли повернувся на вулицю, то біля входу вже відбулась бійка, причина якої йому не відома. Один з чоловіків лежав без свідомості, а у другого чоловіка був розбитий ніс, тому він викликав швидку допомогу. Хто наносив їм ці удари він не бачив. Чоловіки, які отримали удари, перебували з ознаками алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_17 повідомив, що працював командиром взводу №2 в управлінні патрульної поліції в Сумській області та перебував на службі, коли в радіоефірі з`явилась інформація про те, що біля РК «Шалена шкварка» відбувається бійка та є постраждалі. Коли приїхали до закладу, то побачили біля входу двох чоловіків та двох дівчат, які перебували з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У одного з чоловіків була травма та він лежав на майданчику біля входу у заклад. Травм чи ушкоджень у другого чоловіка він не бачив. Потім приїхала швидка та госпіталізувала чоловіка, який лежав на землі. Очевидцем бійки він не був та не знає з якого приводу стався конфлікт. Коли чоловіка госпіталізували, то вони з місця події поїхали.

Аналогічні покази надав суду допитаний як свідок інспектор поліції УПП в Сумській області ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_19 розповіла суду, що працювала офіціанткою в РК «Шалена шкварка» та пам`ятає конфлікт, який відбувся у закладі. Зокрема, дівчина, яка відпочивала в одній з компаній та перебувала у стані сп`яніння, постійно підходила до столику, де відпочивав обвинувачений з товаришем, та заважала їм спокійно відпочивати, постійно щось запитувала, провокувала на конфлікт. Чоловікам це не подобалось. Вона їй робила зауваження, але дівчина на це не реагувала. Коли робота закладу вже закінчувалась, то вони попросили усіх відвідувачів залишити приміщення ресторану, дівчина не хотіла виходити. Потім, щоб уникнути подальшого конфлікту, вони попросили компанію, в якій відпочивала дівчина, вийти з приміщення першими, а через декілька хвилин після їх уходу, приміщення залишив і обвинувачений зі своїм товаришем. Коли вона закінчила робочий день, близько 23-00 год., то вийшла з закладу та побачила, що потерпілий лежить на сходах біля входу в ресторан без свідомості і вона викликала швидку.

Свідок ОСОБА_20 повідомила суду, що також станом на 05.02.2020 року вона працювала офіціанткою у РК «Шалена шкварка» і також пам`ятає те, що конфлікт виник та провокувала дівчина, яка відпочивала у компанії з потерпілим, чіпляючись до двох чоловіків, які відпочивали за сусіднім столиком та вели себе спокійно. Перед закриттям закладу та з метою припинення конфлікту вони попросили відвідувачів компанії потерпілого першими покинути заклад, але вони не хотіли виходити, потім, коли вийшли з залу, то почали смикати двері. Адміністратору довелось викликати поліцію. А вже через кілька хвилин після того, як компанія потерпілого з 4-х чоловік покинули заклад, то з ресторану пішли обвинувачений з товаришем. Вона сподівалась, що за таких обставин перша компанія вже пішла по домівках та подальшого конфлікту не відбудеться. Але, коли по завершенню роботи вийшла на вулицю, то побачила поліцію та швидку допомогу, в якій перебував потерпілий.

Таким чином, показання обвинуваченого, потерпілого та допитаних в судовому засіданні свідків щодо загальних обставин події, зокрема: наявного конфлікту між двома компаніями (потерпілого та обвинуваченого), який розпочався після 20-00 год. через ОСОБА_11 та тривав в приміщенні закладу аж до завершення роботи закладу, а також - щодо факту бійки, яка сталась між цими компаніями біля входу закладу, та її наслідків - отримання потерпілим ушкоджень, падіння потерпілого під час бійки, узгоджуються між собою, а тому суд не вбачає підстав для їх критичної оцінки і визнає достовірними.

В той же час, показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 щодо зухвалості поведінки, провокування конфлікту компанією потерпілого і, зокрема, ОСОБА_11 , явно суперечать показанням в цій частині, які надані в судовому засіданні потерпілим та свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .

Крім того, показання обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 в судовому засіданні щодо причин, механізму, кількості, локалізації нанесених потерпілому ударів явно суперечать одні одним.

За таких обставин, суд оцінює показання обвинуваченого, потерпілого та свідків не тільки у сукупності між собою, а й - у сукупності з іншими дослідженими судом письмовими доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй допустимості.

Так, аудиозаписами розмов, що містяться на оптичних дисках, та протоколом огляду від 06.03.2020 року підтверджується те, що 05.02.2020 року жінками здійснювався виклик на лінію «103» для виклику швидкої допомоги до РК «Шалена шкварка» за адресою: м.Суми, вул.Покровська, 15, оскільки відбулась бійка та чоловік втратив свідомість (а.с. 10-11,13 т.2).

Згідно карти виїзду екстреної медичної допомоги №597 від 05.02.2020 року бригада швидкої виїзжала на адресу виклику: АДРЕСА_2 , у зв`язку з втратою свідомості ОСОБА_5 , та доставляла його у приймальне відділення СОКЛ з 23-26 год. по 23-35 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана м`яких тканин частини підборіддя (а.с. 7-9 т.2).

Відомості цих доказів повністю узгоджуються з показами усіх допитаних судом учасників.

Згідно медичних карток, наданих на запит слідчого довідок та інформації, ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КНП СОР «СОКЛ» з 7 по 10 лютого 2020 року та у нейрохірургічному відділенні «ГВМКЦ» ДПСУ з 10 по 19 лютого 2020 року. Під час такого лікування у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку із формуванням вогнищ контузій обох лобних ділянок, церебро-субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому луски потиличної кістки з розповсюдженням перелому на великий отвір та лінійного перелому кісток потилично-тім`яно-скроневої ділянки з розповсюдженням перелому на ямку скронево-нижньощелепного суглобу, забій м`яких тканин потиличної ділянки, забійна рана м`яких тканин підборіддя зліва (а.с. 18,22-50 т.2).

Вказані судово-медичні дані не оспорювались сторонами, однак сторона захисту звертала увагу суду на те, що події відбувались та швидка доставляла потерпілого у лікарню 05.02.2020 року. Але госпіталізація потерпілого ОСОБА_5 та тяжкі тілесні ушкодження були виявлені у останнього тільки 07.02.2020 року. Тому, на їх думку, потерпілий міг отримати вказані ушкодження і не 05.02.2020 року під час бійки, а за інших невідомих та не досліджених органами досудового розслідування обставин.

Однак, на переконання суду, встановлені медичні дані та відомості медичної карти стаціонарного хворого щодо анамнезу хвороби у взаємозв`язку з показаннями обох учасників конфлікту та відомостями карти виїзду екстреної медичної допомоги, спростовують оціночне припущення обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_5 отримав пошкодження в інший час.

Крім того, згідно відеозаписів з камер спостереження РК «Шалена шкварка» (а.с. 164,171 т.2) та протоколу огляду (а.с. 137-162 т.2), більшість файлів відеозаписів, що зафіксовані камерами 4 та 9, містять відомості про те, як події розгортались в приміщенні закладу РК «Шалена шкварка». Зокрема, під час дослідження цих записів сторони не заперечували, що на відео зафіксовано як в приміщенні відпочивають обвинувачений ОСОБА_7 з товаришем та потерпілий ОСОБА_5 з компанією ( ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ). В той же час, відеозапис повністю спростовує версію потерпілої сторони про те, що ОСОБА_7 та його товариш під час відпочинку у приміщенні закладу ведуть себе агресивно, зухвало та чіпляються до компанії потерпілого. Навпаки, на відео чітко видно, що ОСОБА_7 та його товариш (згідно обвинувального акту невідома особа) спокійно відпочивають за столиком неподалік компанії потерпілого і саме потерпілий, а також його друзі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 постійно підходять до столу обвинуваченого, емоційно щось розповідають, утримують один одного, відштовхують, але така поведінка не викликає відповідної бурхливої реакції з боку обвинуваченого та його товариша, вони спокійно розмовляють з потерпілим та його компанією, жодних провокативних дій не вчиняють. До того ж, видно, що саме компанії потерпілого офіціанти роблять зауваження та просять залишити приміщення закладу раніше, ніж обвинуваченого з товаришем, щоб припинити конфлікт. І ці обставини повністю узгоджуються з показами свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які працювали станом на 05.02.2020 року офіціантками в РК «Шалена шкварка».

Відеозаписи з камери 8 містять відомості про те, що о 22-39 год. потерпілий та ОСОБА_8 виходять з приміщення закладу, а через деякий час за ними вийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Поведінка цих осіб біля входу у приміщення закладу також відрізнялась надмірною емоційністю. Так, спочатку потерпілий чіпає та штовхає ОСОБА_13 , що вийшла з закладу, потім ОСОБА_8 намагається вдарити когось, хто виходить з дверей, а потерпілий його стримує та відштовхує, а після цього, о 22-45 год., потерпілий, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , стоячи біля входу та дивлячись на двері емоційно жестикулюють, закликаючи когось вийти з дверей закладу на вулицю.

Потім близько хвилини відеозапис відсутній, а о 22-46 год. зафіксовано, що біля входу у розважальний комплекс вже знаходяться поліцейські, потерпілий, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , обвинувачений з товаришем. При цьому, вочевидь поліцейські намагаються вгамувати потерпілого та ОСОБА_8 , які продовжують конфліктувати з обвинуваченим та його товаришем.

В момент, коли ОСОБА_7 жестами пропонує потерпілому відійти в сторону, товариш обвинуваченого спричиняє потерпілому кулаком правої руки два удари в обличчя. Потерпілий нахиляється та прикривається руками, поліцейський відштовхує товариша обвинуваченого. Після чого, потерпілий, відтягнувши в бік ОСОБА_8 , який перегороджував йому дорогу, підійшов до ОСОБА_7 та наніс останньому один удар ногою в живіт і один удар кулаком лівої руки в голову. Від таких ударів ОСОБА_7 ледве не впав, його підтримав поліцейський та товариш. Відразу після цього ОСОБА_7 , не дивлячись на те, що ОСОБА_8 перегородив йому дорогу, кулаком правої руки наніс потерпілому удар в підборіддя, від чого потерпілий ОСОБА_5 впав. ОСОБА_8 , перечепившись через потерпілого також впав. А ОСОБА_7 підбіг до потерпілого, який лежав нерухомий на тротуарі, завдав удару правою ногою по тулубу потерпілого, а потім, тією ж ногою, в обличчя вдарив ОСОБА_8 , який в цей час нахилився до потерпілого, від чого ОСОБА_8 впав, але відразу піднявся. Після цього бійка припинилась та всі решта відеозаписів фіксують приїзд швидкої допомоги та надання потерпілому медичної допомоги на місці події.

Таким чином, саме вказаний відеозапис з камер спостереження, що розташовані біля входу у приміщення розважального комплексу, є ключовим доказом.

Оцінюючи цей доказ у сукупності з іншими доказами, слід зазначити, що вочевидь покази потерпілого про те, що він захищався від ОСОБА_7 , покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 про те що обвинувачений з товаришем у приміщенні закладу вели себе агресивно, конфліктували з ними та провокували, не відповідають дійсності та відомостям, що містяться на відеозаписах з камер спостереження. Навпаки, як вбачається з відеозапису, поведінка потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у приміщенні закладу була провокативною, емоційною, нестриманою та активною по відношенню до обвинуваченого та його товариша.

За таких обставин, суд відноситься критично до показів потерпілого та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в цій частині, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі.

Також суд вважає необґрунтованими та не доведеними доказами зазначені в обвинувальному акті обставини про те, що ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_7 , побоюючись за своє здоров`я та захищаючись від нього, оскільки, як вбачається з відеозапису, перед тим як потерплий наніс такі удари, ОСОБА_7 не нападав на нього, тобто не представляв для потерпілого ніякої загрози. Тому з обвинувачення суд виключив таку обставину, як недоведену.

Крім того, оціночним судженням сторони обвинувачення, яке не ґрунтується на доказах та об`єктивних фактах є і зазначення в обвинувальному акті про те, що дії невстановленої особи та ОСОБА_7 були спільними.

Так, дійсно, як вбачається з відео, ОСОБА_7 та його товариш весь вечір відпочивають разом. Проте, як вже зазначалось вище, в приміщенні закладу вони спокійно розмовляють з потерпілим та його компанією, жодних провокативних дій не вчиняють, емоційно чи зухвало не реагують на поведінку потерпілого та їх компанію.

Крім того, під час подій біля входу у заклад, спочатку ОСОБА_7 та його товариш (невстановлена особа згідно обвинувального акту) стоять на відстані один від одного. Жодних доказів того, що обвинувачений та його товариш, з яким він спільно відпочивав, планували вчинити разом якісь дії по відношенню до потерпілого, не має. Жодних об`єктивних даних про те, що вони діяли під час бійки разом, злагоджено та узгоджено, відеозапис не містить. Згідно відеозапису невідома особа, стоячи за спинами двох поліціантів, під час розмови ОСОБА_7 з потерпілим несподівано завдає потерпілому два удари. При цьому, ОСОБА_7 продовжує спокійно стояти, не приймаючи пози нападаючого. І коли після ударів невідомої особи потерпілий підходить до ОСОБА_7 , то останній ніякої загрози для ОСОБА_5 не представляє і не має наміру нападати на потерпілого. Водночас потерпілий наносить ОСОБА_7 удари. Після цих ударів невідома особа взагалі не потрапляє в поле зору камери, а ОСОБА_7 діє по відношенню до потерпілого та ОСОБА_8 самостійно.

За таких обставин, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення і обставину про те, що дії невстановленої особи та ОСОБА_7 були спільними.

Крім того, надаючи оцінку доказам, слід зазначити про те, що покази потерпілого ОСОБА_5 про кількість та локалізацію нанесених ним ОСОБА_7 ударів, покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 про кількість та локалізацію ударів завданих потерпілим обвинуваченому та навпаки, мають розбіжності як з обставинами, що викладені в обвинувальному акті, так і з відомостями, що зафіксовані на відео, а також з відомостями, що містяться у протоколі слідчого експерименту, що проведений за участю свідка ОСОБА_13 .

Зокрема, потерпілий вдарив обвинуваченого не один раз в область тулубу рукою, як він вказував під час допиту в судовому засіданні, а один раз вдарив новою в живіт та один удар заподіяв рукою в голову, як зафіксовано на відео.

Крім того, згідно відеозапису ОСОБА_7 не бив потерпілого кулаком в грудну клітину та ногою в обличчя, а також, коли потерплій впав то ногами по голові, як зазначала свідок ОСОБА_13 . Не бив ОСОБА_7 потерпілого двічі в голову ногою, як про те зазначила свідок ОСОБА_11 в суді.

Тому до таких показів суд ставиться критично та вважає їх недостовірними.

Водночас, покази надані потерпілим в судовому засіданні щодо ключового факту нанесення ОСОБА_7 удару в підборіддя який утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, - є достовірними та підтверджуються дослідженим судом відеозаписом з камер спостереження закладу, тому суд їх кладе в основу свого вироку.

Доводи сторони захисту про те, що легке тілесне ушкодження у виді забійної рани підборіддя могло утворитись від ударів, які завдав товариш обвинуваченого, а не від удару ОСОБА_7 спростовуються відомостями відеозапису, з якого чітко видно, що товариш ОСОБА_7 (невідома особа згідно обвинувального акту) наносить удари в ділянку голови зліва, а не у підборіддя.

Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, що: від удару обвинуваченого в підборіддя потерпілому, останній отримав легкі тілесні ушкодження, а також що від такого удару потерпілий впав на тротуар та отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді перелому потиличної кістки.

Такі обставини узгоджуються не тільки з відомостями відеозапису, а і з - висновком експерта №342 від 07.05.2020 року, відомостями, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого та висновком №343 від 07.05.2020 року.

Так, відповідно до висновку експерта №342: ушкодження в ділянці підборіддя зліва могло утворитись при нанесенні удару кулаком, ногою та подібним предметом і така забійна рана підборіддя кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Локалізація перелому потиличної кістки по середній лінії, протилежно розташованих вогнищ забою головного мозку (лобні долі справа та зліва), наявність забою м`яких тканин потиличної ділянки вказують на травму-прискорення, що могла утворитись при падінні потиличною ділянкою на площину і такі ушкодження в ділянці голови у вигляді черепно-мозкової травми, що супроводжувалось переломами кісток склепіння та основи черепу були небезпечними для життя та за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 222-223 т.1).

Під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_5 продемонстрував як невідомий чоловік кулаком правої руки наніс йому один удар в обличчя, у ділянку підборіддя, повідомивши, що від такого удару він не втримався на ногах та впав на тротуарну плитку біля сходів, втративши свідомість (а.с.224-230 т.1), а під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий впізнав ОСОБА_21 як особу, яка завдала йому один удар в обличчя 05.02.2020 року, близько 22-30 год. біля РК «Шалена шкварка» (а.с. 233-235- т.1, 61-68 т.2).

Впізнала ОСОБА_21 як особу, яка спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження 05.02.2020 року близько 22-30 год. біля РК «Шалена шкварка» і свідок ОСОБА_9 під час проведення за її участі слідчої дії-пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.1-3,61-68 т.2).

Згідно висновку експерта №343 від 07.05.2020 року ушкодження потерпілого ОСОБА_5 в ділянці підборіддя зліва, черепно-мозкова травма: забій головного мозку, перелом потиличної кістки по середній лінії могли утворитись при обставинах, вказаних потерпілим під час проведення слідчого експерименту, тобто при нанесенні йому удару кулаком в ділянку підборіддя зліва та при подальшому падінні потиличною ділянкою на тротуарну плитку (а.с. 231-232 т.1).

Слід зазначити про те, що під час досудового розслідування зі свідком ОСОБА_13 проводились слідчі дії (слідчий експеримент та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками). Згідно відомостей у протоколах, що були складені за результатами проведення таких слідчих дій, свідок продемонструвала як невідомий чоловік, у якому вона впізнала ОСОБА_21 , наніс її чоловіку ОСОБА_5 один удар в обличчя у ділянку підборіддя, від якого її чоловік впав на тротуарну плитку та втратив свідомість, а також як цей же чоловік (( ОСОБА_22 ) ОСОБА_7 ) підбіг до потерпілого, що лежав без свідомості, та завдав правою ногою один удар в голову потерпілого у ділянку (нижньої частини) вуха з правої сторони та один удар ногою в ділянку ребер справа (а.с. 236-244,247-249 т.1, 61-68 т.2).

В подальшому саме вказані відомості, що повідомила свідок ОСОБА_13 під час слідчого експерименту, досліджував експерт та у висновку №345 від 07.05.2020 року зазначив, що виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах вказаних свідком ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту, тобто при нанесенні удару кулаком в ділянку підборіддя зліва, при подальшому падінні потерпілого потиличною ділянкою на тротуарну плитку та при нанесенні йому удару ногою в праву половину голови (а.с. 245-246 т.1).

Водночас, об`єктивними даними, що містять відеозаписи з камери спостереження закладу, не підтверджується та обставина, шо ОСОБА_7 після падіння потерпілого наносив останньому удари ногою в праву половину голови.

Тобто, вказані відомості щодо нанесення обвинуваченим ударів у праву половину голови потерпілого не є достовірними, тому суд не може їх та, як похідний від таких відомостей, висновок експерта №345 в частині механізму утворення переломів кісток черепу ОСОБА_5 справа покласти в основу рішення.

До того ж, слід зазначити, що згідно обвинувального акту ОСОБА_7 не інкримінують нанесення удару ногою в праву половину голови потерпілого ОСОБА_5 , що спричинило ушкодження у виді перелому кісток черепу справа.

Згідно обвинувального акту, таке ушкодження, як лінійний перелом кісток потилично-тім`яно-скроневої ділянки з розповсюдженням перелому на ямку скронево-нижньощелепного суглобу, тобто перелом кісток черепу справа, який було виявлено у потерпілого ОСОБА_5 під час лікування, виник в результаті падіння потерпілого від удару ОСОБА_7 у підборіддя потерпілого.

В той же час, експерт у своєму висновку №342 від 07.05.2020 року чітко вказав про те, що з огляду на тілесні ушкодження потерпілого, кількість травматичних впливів було не менше трьох (ділянка підборіддя зліва, потилична ділянка по середній лінії та права половина голови). Про причини утворення перших двох ушкоджень зазначалось вище. Водночас, як зазначено у висновку, перелом кісток черепу справа міг утворитись тільки при нанесенні удару ногою та подібним предметом (а.с. 222-223 т.1).

Згідно висновку експерта №343 від 07.05.2020 року механізм утворення черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломом кісток потилично-тім`яно-скроневої ділянки, не був продемонстрований потерпілим під час проведення слідчого експерименту (а.с. 231-232 т.1).

За таких обставин, у органів досудового розслідування не було підстав зазначати в обвинуваченні про те, що перелом кісток черепу справа у потерпілого утворився від падіння внаслідок удару обвинуваченого, а тому відомості про заподіяння обвинуваченим необережного тяжкого ушкодження потерпілому у виді перелому кісток черепу справа, підлягає виключенню з обсягу пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Крім того, обвинувальний акт, що надійшов до суду та підтримував прокурор, містить виклад таких фактичних обставин: «Не зупиняючись на скоєному, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, підійшов до ОСОБА_5 , який лежав на бетонній плитці та наніс йому один удар правою ногою у ділянку тулубу зправа, завдавши фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень».

Але вказані в обвинувальному акті умисні дії ОСОБА_7 , які прокурор вважав встановленими, не було кваліфіковано з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто не було сформульовано обвинувачення стосовно таких дій ОСОБА_7 , вони фактично не були інкриміновані обвинуваченому.

За таких обставин, суд в межах висунутого обвинувачення, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, виклав в мотивувальній частині рішення всі обставини умисного нанесення ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень та необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, які встановлені під час судового розгляду і доведені дослідженими доказами. Відповідно до вимог ст.337 КПК України, а також засад кримінального провадження, передбачених ст.ст.22,26 КПК України, суд проводить судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту та не вправі висувати додаткове обвинувачення чи додатково кваліфікувати дії, оскільки це погіршує становище обвинуваченого.

Крім того, суд вважає необґрунтованою позицію сторони захисту про те, що в даному випадку дії ОСОБА_7 носили характер необхідної оборони.

Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Вирішення питання, чи перебував обвинувачений у стані необхідної оборони, залежить від сукупності обставин, установлених під час розгляду справи. Зокрема, на підставі всієї сукупності обставин має бути встановлено, чи зазнала особа посягання та чи були її дії зумовлені захистом від такого посягання.

Слід зазначити, що під час бійки учасники застосовують один до одного насильство певного ступеня. Але, таке спровоковане учасниками бійки насильство один до одного не можна вважати «посяганням» у тому значенні, яке цьому терміну надається статтею 36 КК. В ситуації обопільної бійки насильство може перетворитися в «посягання», яке дає право на необхідну оборону, тільки тоді, коли один з учасників застосує або виявить намір застосувати значно вищий ступінь насильства, зброю або до його насильницьких дій приєднаються інші особи.

У даному випадку встановлено, що бійка розпочалась, коли товариш ОСОБА_7 двічі вдарив потерпілого в голову, після чого потерпілий ОСОБА_5 вдарив обвинуваченого ОСОБА_7 ногою в живіт та кулаком руки в голову, а потім ОСОБА_7 вдарив потерпілого в підборіддя кулаком руки та ОСОБА_8 ногою в обличчя.

При цьому інтенсивність і характер неправомірних дій потерпілого під час такої бійки, відсутність у нього будь-яких знарядь нападу не викликало необхідності захищатись обвинуваченому від нього.

Дійсно, потерпілий мав намір продовжити бійку після того як вдарив обвинуваченого, але обставини цієї справи не свідчать про те, що він мав намір застосувати більший ступінь насильства, ніж те, що вже застосував у бійці, і, таким чином, обвинувачений опинився в стані необхідної оборони.

До того ж, ОСОБА_8 , як під час завдання ударів товаришем обвинуваченого потерпілому, так і під час та після завдання ударів потерпілим ОСОБА_7 , не нападав на обвинуваченого та не приєднувався до потерпілого для насильницьких дій, а намагався стримати потерпілого та закінчити їх бійку з обвинуваченим.

Удар ОСОБА_7 потерпілому кулаком у підборіддя в цих обставинах був заподіяний потерпілому не з метою відвернення нападу та для захисту, а з бажанням спричинити шкоду потерпілому (розправитись).

Крім того, не намір відштовхнути потерпілого та ОСОБА_8 або випадковість нанесеного удару, про які зазначав ОСОБА_7 під час свого допиту, а саме намір ОСОБА_7 вдарити потерпілого у відповідь на завдані йому удари домінував під час бійки і був визначальним мотивом нанесення удару потерпілому, тому відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_7 сприймав дії потерпілого як реальну загрозу суспільно небезпечного посягання, а отже, перебував у стані необхідної оборони.

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено обставин, визначених ст. 36 КК України, які б свідчили про те, що дії ОСОБА_7 носили характер необхідної оборони і, не дивлячись на заперечення ОСОБА_7 щодо пред`явленого обвинувачення, його винуватість в умисному спричинені потерплому легкого тілесного ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я, та спричиненні тяжкого тілесного ушкодження з необережності ОСОБА_5 підтверджується усією сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів та такі його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 та ст.128 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, а саме те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що він є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 57-59,179-180,185 т.2)

Суд відноситься критично до характеристики, що надана дільничним інспектором, та не може послатись на неї у судовому рішенні, оскільки вона містить суперечливі відомості. Так, у вказаному документі заначено про те, що ОСОБА_7 за час проживання на адміністративній дільниці зарекомендував себе з посередньої сторони, але така позиція не підтверджена будь-якими фактичними даними. Натомість далі по тексту дільничний інспектор зазначає, що ОСОБА_7 спиртними напоями не зловживає, в сумнівних компаніях помічений не був, скарги на його поведінку не надходили та до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 60 т.2).

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Пом`якшуючою обставиною суд вважає за необхідне визнати неправильну поведінку потерпілого, з огляду на таке.

Так, ч. 2 статті 66 КК України визначено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що наведений у частині 1 статті 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в частині 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

В даному випадку, в судовому засіданні було встановлено, що поведінка самого потерпілого під час подій 05.02.2020 року у приміщенні РЦ «Шалена шкварка» була провокативною, а біля входу у заклад, коли потерпілий наніс два удари ОСОБА_7 неправомірною по відношенню до обвинуваченого, а тому існує об`єктивний зв`язок між обставинами та вчиненими обвинуваченим кримінальними правопорушеннями.

Враховуючи викладене, а також думку потерпілого, який висловив свою позицію про вид та міру покарання обвинуваченому та просив призначити ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за кожне правопорушення в межах санкцій статей, за якими його визнано винуватим, - у виді громадських робіт, а остаточне за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді громадських робіт.

Прокурором в інтересах держави в особі Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України та в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації було подано цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 7522,12 грн. та у розмірі 2771,16 грн. (а.с. 21-28 т.1).

Крім того, цивільний позов до ОСОБА_7 подав потерпілий ОСОБА_5 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму понесених на лікування витрат в розмірі 5104,43 грн., а також суму моральних збитків, яку оцінив в 70000,00 грн. та мотивував тим, що внаслідок отриманих від дій ОСОБА_7 ушкоджень зазнав фізичного болю та страждань, порушився його звичайний спосіб життя, стан його здоров`я погіршився та до цього часу його турбує головний біль, має проблеми зі сном. Крім того, обвинувачений жодного разу перед ним не вибачився, не запропонував допомоги або будь-яку компенсацію за спричинені страждання, а, навпаки, поводився зухвало та звинувачував саме його у тому, що сталось.

В судовому засіданні прокурор, потерпілий та його представник подані позови підтримали.

Обвинувачений цивільні позови не визнав.

Суд, вислухавши учасників процесу, вважає, що позови прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі, а позов потерпілого частковому задовленню, виходячи з таких обставин.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду.

В даному випадку було встановлено, що саме через неправомірні дії ОСОБА_7 потерпілий отримав ушкодження та лікувався в КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», а потім у Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України, що підтверджується наявними в матеріалах справи медичними документами (а.с.23-47, 49-50 т.2).

Згідно довідки КНП СОР «СОКЛ» сумарні витрати на лікування ОСОБА_5 становили 2771,16 грн. (а.с. 52 т.2), а відповідно до розрахунку Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України вартість лікування ОСОБА_5 склала 7522,12 грн. (а.с. 55-56 т.2).

Крім того, потерпілим до свого позову додано фіскальні чеки, згідно з якими на придбання лікарських засобів та його лікування було витрачено 5104,43 грн.

За таких обставин та відповідно до ст.1166 ЦК України з ОСОБА_7 на користь позивачів підлягають стягненню відповідні зазначені суми матеріальних збитків.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями іншої особи відшкодовується цією особою.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 була заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав страждань в зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенням звичайного способу його життя. Водночас, з врахуванням всіх обставин справи, а також, беручи до уваги те, що причиною нанесення обвинуваченим потерпілому удару була поведінка та неправомірність дій самого потерпілого по відношенню до ОСОБА_7 , суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що на користь потерпілого підлягає стягненню 35000,00 грн. в рахунок відшкодування завданих моральних страждань.

Таким чином, позов потерпілого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів (а.с.12-13, 17-18,22-47,163-164 т.2).

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 та ст.128 КК України та призначити йому покарання за цими законами:

-за ч.2 ст.125 КК України - у виді 150 годин громадських робіт,

-за ст.128 КК України - у виді 240 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 за цим вироком у виді 240 годин громадських робіт.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України задовольнити, стягнувши з ОСОБА_7 на користь Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України витрат понесені на лікування потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 7522,12 грн.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 2771,16 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 5104,43 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 35 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази:

-CD R диски з аудіозаписом виклику на лінію «103», а також DVD-R диск із відеозаписом з камер спостереження РК «Шалена шкварка», що знаходяться у судовій справі на а.с. 13,164 т.2) після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах справи №591/2974/20;

-медичну картку стаціонарного хворого №2493 на ім`я ОСОБА_5 , - після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю КНП СОР «СОКЛ»;

-копію медичної карти стаціонарного хворого №710 на ім`я ОСОБА_5 , що знаходиться в матеріалах судової справи (а.с. 23-47 -т.2), - після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах судової справи №591/2974/20.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1